Справа № 461/5733/16-к
Провадження № 1-кп/461/14/21
УХВАЛА

16.06.2021 року Галицький районний суд міста Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001219 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 382 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001219 від 23 березня 2016 року, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді виконувача обов`язків директора Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, що на пл. Ринок, 1 у м. Львові, будучи посадовою особою органів місцевого самоврядування 9 рангу в межах четвертої категорії посад, уповноваженою на здійснення організаційно розпорядчих та адміністративно господарських функції, зокрема, згідно з п.п.5.1.21, 5.1.22, 5.1.23 Положення про Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №579 від 31.07.2009 року «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 27.10.2006 року №1206», щодо видачі спеціального ордера на вселення в службове житло, в період часу з 27.01.2016 до 06.04.2016, діючи умисно, всупереч вимог ст.ст.6, 68, 74 Закону України «Про виконавче провадження», будучи у встановленому Законом порядку повідомленою державним виконавцем про обов`язок виконання рішення Галицького районного суду міста Львова від 06.08.2015, яким Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради зобов`язано видати спеціальний ордер на вселення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у службову квартиру АДРЕСА_1 , свідомо не виконала зазначене рішення суду, яке набрало законної сили та відповідно до вимог ст.124 Конституції України є обов`язковим для виконання на всій території України.
Крім цього, ОСОБА_5 , в період часу з 04.02.2016 по 06.04.2016, перебуваючи на посаді виконувача обов`язків директора Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, що на пл. Ринок, 1 у м. Львові, будучи посадовою особою органів місцевого самоврядування 9 рангу в межах четвертої категорії посад, уповноваженою на здійснення організаційно розпорядчих та адміністративно господарських функції, зокрема, згідно з п.п.5.1.21, 5.1.22, 5.1.23 Положення про Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №579 від 31.07.2009 року «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 27.10.2006 року №1206», щодо видачі спеціального ордера на вселення в службове житло, в період часу з 27.01.2016 до 06.04.2016, діючи умисно, всупереч вимог ст.ст.6, 68, 74 Закону України «Про виконавче провадження», будучи у встановленому Законом порядку повідомленою державним виконавцем про обов`язок виконання рішення Галицького районного суду міста Львова від 16.09.2015, яким Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради зобов`язано видати спеціальний ордер на вселення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у службову квартиру АДРЕСА_2 , свідомо не виконала зазначене рішення суду, яке набрало законної сили та відповідно до вимог ст.124 Конституції України є обов`язковим для виконання на всій території України.
Крім цього, ОСОБА_5 , в період часу з 04.02.2016 по 29.03.2016, перебуваючи на посаді виконувача обов`язків директора Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, що на пл. Ринок, 1 у м. Львові, будучи посадовою особою органів місцевого самоврядування 9 рангу в межах четвертої категорії посад, уповноваженою на здійснення організаційно розпорядчих та адміністративно господарських функції, зокрема, згідно з п.п.5.1.21, 5.1.22, 5.1.23 Положення про Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №579 від 31.07.2009 року «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 27.10.2006 року №1206», щодо видачі спеціального ордера на вселення в службове житло, в період часу з 27.01.2016 до 06.04.2016, діючи умисно, всупереч вимог ст.ст.6, 68, 74 Закону України «Про виконавче провадження», будучи у встановленому Законом порядку повідомленою державним виконавцем про обов`язок виконання рішення Галицького районного суду міста Львова від 26.10.2015, яким Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради зобов`язано видати спеціальний ордер на вселення ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у службову квартиру АДРЕСА_3 , свідомо не виконала зазначене рішення суду, яке набрало законної сили та відповідно до вимог ст.124 Конституції України є обов`язковим для виконання на всій території України.
Крім цього, ОСОБА_5 , в період часу з 11.04.2016 по 27.05.2016, перебуваючи на посаді виконувача обов`язків директора Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, що на пл. Ринок, 1 у м. Львові, будучи посадовою особою органів місцевого самоврядування 9 рангу в межах четвертої категорії посад, уповноваженою на здійснення організаційно розпорядчих та адміністративно господарських функції, зокрема, згідно з п.п.5.1.21, 5.1.22, 5.1.23 Положення про Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №579 від 31.07.2009 року «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 27.10.2006 року №1206», щодо видачі спеціального ордера на вселення в службове житло, в період часу з 27.01.2016 до 06.04.2016, діючи умисно, всупереч вимог ст.ст.6, 68, 74 Закону України «Про виконавче провадження», будучи у встановленому Законом порядку повідомленою державним виконавцем про обов`язок виконання рішення Сихівського районного суду міста Львова від 29.12.2015, яким Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради зобов`язано видати спеціальний ордер на вселення ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 у службову квартиру АДРЕСА_4 , свідомо не виконала зазначене рішення суду, яке набрало законної сили та відповідно до вимог ст.124 Конституції України є обов`язковим для виконання на всій території України.
Крім цього, ОСОБА_5 , в період часу з 01.04.2016 по 27.05.2016, перебуваючи на посаді виконувача обов`язків директора Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, що на пл. Ринок, 1 у м. Львові, будучи посадовою особою органів місцевого самоврядування 9 рангу в межах четвертої категорії посад, уповноваженою на здійснення організаційно розпорядчих та адміністративно господарських функції, зокрема, згідно з п.п.5.1.21, 5.1.22, 5.1.23 Положення про Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №579 від 31.07.2009 року «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 27.10.2006 року №1206», щодо видачі спеціального ордера на вселення в службове житло, в період часу з 27.01.2016 до 06.04.2016, діючи умисно, всупереч вимог ст.ст.6, 68, 74 Закону України «Про виконавче провадження», будучи у встановленому Законом порядку повідомленою державним виконавцем про обов`язок виконання рішення Сихівського районного суду міста Львова від 25.02.2016, яким Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради зобов`язано видати спеціальний ордер на вселення ОСОБА_18 , ОСОБА_19 у службову квартиру АДРЕСА_5 , свідомо не виконала зазначене рішення суду, яке набрало законної сили та відповідно до вимог ст.124 Конституції України є обов`язковим для виконання на всій території України.
Крім цього, ОСОБА_5 , в період часу з 28.04.2016 по 08.06.2016, перебуваючи на посаді виконувача обов`язків директора Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, що на пл. Ринок, 1 у м. Львові, будучи посадовою особою органів місцевого самоврядування 9 рангу в межах четвертої категорії посад, уповноваженою на здійснення організаційно розпорядчих та адміністративно господарських функції, зокрема, згідно з п.п.5.1.21, 5.1.22, 5.1.23 Положення про Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №579 від 31.07.2009 року «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 27.10.2006 року №1206», щодо видачі спеціального ордера на вселення в службове житло, в період часу з 27.01.2016 до 06.04.2016, діючи умисно, всупереч вимог ст.ст.6, 68, 74 Закону України «Про виконавче провадження», будучи у встановленому Законом порядку повідомленою державним виконавцем про обов`язок виконання рішення Сихівського районного суду міста Львова від 12.11.2015, яким Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради зобов`язано видати спеціальний ордер на вселення ОСОБА_20 у службову квартиру АДРЕСА_6 , свідомо не виконала зазначене рішення суду, яке набрало законної сили та відповідно до вимог ст.124 Конституції України є обов`язковим для виконання на всій території України.
Крім цього, ОСОБА_5 , в період часу з 22.03.2016 по 27.05.2016, перебуваючи на посаді виконувача обов`язків директора Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, що на пл. Ринок, 1 у м. Львові, будучи посадовою особою органів місцевого самоврядування 9 рангу в межах четвертої категорії посад, уповноваженою на здійснення організаційно розпорядчих та адміністративно господарських функції, зокрема, згідно з п.п.5.1.21, 5.1.22, 5.1.23 Положення про Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №579 від 31.07.2009 року «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 27.10.2006 року №1206», щодо видачі спеціального ордера на вселення в службове житло, в період часу з 27.01.2016 до 06.04.2016, діючи умисно, всупереч вимог ст.ст.6, 68, 74 Закону України «Про виконавче провадження», будучи у встановленому Законом порядку повідомленою державним виконавцем про обов`язок виконання рішення Сихівського районного суду міста Львова від 12.11.2015, яким Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради зобов`язано видати спеціальний ордер на вселення ОСОБА_21 у службову квартиру АДРЕСА_7 , свідомо не виконала зазначене рішення суду, яке набрало законної сили та відповідно до вимог ст.124 Конституції України є обов`язковим для виконання на всій території України.
Крім цього, ОСОБА_5 , в період часу з 07.04.2016 по 30.05.2016, перебуваючи на посаді виконувача обов`язків директора Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, що на пл. Ринок, 1 у м. Львові, будучи посадовою особою органів місцевого самоврядування 9 рангу в межах четвертої категорії посад, уповноваженою на здійснення організаційно розпорядчих та адміністративно господарських функції, зокрема, згідно з п.п.5.1.21, 5.1.22, 5.1.23 Положення про Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №579 від 31.07.2009 року «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 27.10.2006 року №1206», щодо видачі спеціального ордера на вселення в службове житло, в період часу з 27.01.2016 до 06.04.2016, діючи умисно, всупереч вимог ст.ст.6, 68, 74 Закону України «Про виконавче провадження», будучи у встановленому Законом порядку повідомленою державним виконавцем про обов`язок виконання рішення Сихівського районного суду міста Львова від 08.12.2015, яким Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради зобов`язано видати спеціальний ордер на вселення ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_24 у службову квартиру АДРЕСА_8 , свідомо не виконала зазначене рішення суду, яке набрало законної сили та відповідно до вимог ст.124 Конституції України є обов`язковим для виконання на всій території України.
Під час судового розгляду кримінального провадження захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_4 заявила клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 382 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України.
Обвинувачена клопотання підтримала, наполягала на необхідності звільнення її від кримінальної відповідальності. Зазначила, що вона розуміє, що закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності є підставою, що її не реабілітує. При цьому вказала, що не зважаючи на таку нереабілітуючу підставу для закриття кримінального провадження та розуміючи, що в разі свого бажання доводити свою невинуватість у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень вона мала би наполягати на завершенні розгляду кримінального провадження по суті для ухвалення виправдувального вироку, просила звільнити її від кримінальної відповідальності саме на підставі ст. 49 КК України, вказуючи на своє право на таке звільнення, передбачене кримінальним та кримінальним процесуальним законодавством.
Прокурор проти задоволення заявленого клопотання не заперечував, оскільки кримінальний закон передбачає таку підставу для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності.
Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання та надані в судовому засіданні документи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, виходячи із наступного.
Так, розглядаючи вказане питання, суд виходить із положень глави 24 параграфу 2 КПК України, яка передбачає звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
За змістом ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України зазначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули строки, визначені цією статтею, зокрема, 3 роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, та 5 років - у разі вчинення нетяжкого злочину.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 382 КК України, а саме умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили, вчинені службовою особою, відноситься згідно ст.12 КК України до категорії нетяжких злочинів, максимальне покарання за який передбачено у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
В ході судового розгляду встановлено, що останній епізод інкримінованих кримінальних правопорушень був вчинений 08 червня 2016 року, і визначений у ст. 49 КК України строк давності притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності сплив у 08 червня 2021 року. При цьому підстав для зупинення чи переривання перебігу строку давності суд не вбачає, обвинувачена нових кримінальних правопорушень протягом перебігу строків давності не вчиняла, а тому вона підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 358 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження з цих підстав слід закрити.
Крім того суд приймає до уваги, що право на звільнення від кримінальної відповідальності є безумовним при дотримання встановлених обставин, до яких ні КК України, ні КПК України не відносить визнання вини.
При цьому обвинувачена, якій судом детально роз`яснено підставу звільнення від відповідальності, а також її право на розгляд її справи незалежним та безстороннім судом для доведення своєї невинуватості, наполягала на задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження за нереабілітуючою обставиною - на підставі закінчення строків притягнення до кримінальної відповідальності.
Враховуючи обмеження строків строками давності повноваження держави щодо кримінального переслідування особи, що вчинила кримінальне правопорушення, за відсутності обставин, що є перешкодою для застосування положень ст. 49 КК України, наявністю обставин, що підтверджують благополучне закінчення строків давності за раніше вчинені кримінальні правопорушення, приймаючи до уваги прохання обвинуваченої звільнити її від кримінальної відповідальності за нереабілітуючою обставиною, суд вважає, що клопотання захисника, підтримане обвинуваченою, про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 382 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, підлягає задоволенню.
Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Судові витрати відсутні. Цивільний позов заявлений не був.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. ст. 285, 286, 288, 369-371 КПК України, ст. ст. 12, 44, 49 КК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 382 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 382 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001219 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити.
Речові докази, які долучені до матеріалів кримінального провадження - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1