Справа № 165/1445/20 Провадження №11-кп/802/556/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 09 червня 2021 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Нововолинського міського суду Волинської області перебуває кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000425 від 03.05.2020 року, про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 на строк 60 (шістдесят) днів. Вказав, що ризики, які виправдовували застосування такого виду запобіжного заходу та передбачені п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України на даний час не зменшилися, обвинувачений може переховуватися від суду, чинити тиск на свідків та вчинити інші кримінальні правопорушення, що унеможливлює застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.
Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 09.06.2021 року задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 . Продовжено ОСОБА_7 строк тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, а саме з 09.06.2021 року до 07.08.2021 року включно. Судом визначено розмір застави ОСОБА_7 .
Своє рішення місцевий суд мотивував тим, що більш м`який запобіжний захід, ніж як тримання під вартою, не зможе запобігти і є недостатнім для запобігання ризикам, що існують на даній стадії судового розгляду і передбачені п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а оскільки доводи обвинуваченого та його захисника необґрунтовані жодним належним доказом, суд прийшов до висновку щодо клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого підлягає до задоволення.
У поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого вважає, що ухвала судді є необґрунтованою. Вказує, що стороною обвинувачення не доведено ризиків, наведених в клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Не доведено, чому неможливо застосувати цілодобовий домашній арешт до ОСОБА_7 , який повністю забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не уможливить виникнення ризиків, зазначених прокурором. Просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання.
Заслухавши суддю - доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

В судове засідання прокурор, обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 не з`явилися. В апеляційній скарзі захисник просила розгляд справи проводити без участі сторін кримінального провадження. А тому відповідно до ч.4 ст.422-1 КПК України, розгляд проводиться за їх відсутності.

Згідно з положеннями ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно із ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст.199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою за положеннями ч.1 ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Дані вимоги закону при розгляді клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 місцевим судом були дотримані в повній мірі.

Так при розгляді в суді першої інстанції клопотання про продовження запобіжного заходу прокурор довів обставини, які свідчать про наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків про те, що обвинувачений ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, що застосований до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, що вірно встановив суд.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підставами для продовження строку тримання під вартою стали наявність обгрунтованого обвинувачення у вчиненні злочину, а метою запобігання спробам ухилення від суду, незаконного впливу на потерпілих на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Апеляційний суд вважає, що з моменту взяття обвинуваченого під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для продовження, щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінились обставини, які дають суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.
Так, наведені прокурором в судовому засіданні в суді першої інстанції підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.
З урахуванням наведеного, в також даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, його вік, стан здоров`я та те, що останній раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти життя і здоров`я особи та злочину проти громадського порядку та моральності, 21 грудня 2019 року був звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю покарання, немає постійної роботи та легальних джерел доходів, а тому апеляційний суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.
За таких обставин, суд обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , а тому законних підстав для скасування ухвали і ухвалення нової ухвали, відповідно до викладеного в апеляційній скарзі доводів, апеляційний суд не вбачає.
Доводи, які викладені в апеляційній скарзі захисника, не зменшують доведених стороною обвинувачення ризиків, і не є підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора та обрання щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, як про це просить сторона захисту.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування судового рішення, апеляційний суд не вбачає.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.
Керуючись ст. ст. 197, 199, 376, 405, 407, 422-1 КПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 09 червня 2021 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: