СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/5133/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2021 року

Слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000825 від 17.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Прокурор відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до Святошинського районного суду м.Києва із клопотанням про арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000825 від 17.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000825 від 17.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановленому в ході досудового розслідування місці, у період з липня 2020 року (більш точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлена) до 07.06.2021, ОСОБА_4 діючи спільно, за попередньою змовою групою осіб, разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відповідно до попередньо узгодженого плану дій та розподілення ролей, усвідомлюючи їх суспільно небезпечний характер, маючи прямий умисел, направлений на здійснення сутенерства, корисливий мотив, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання, нехтуючи моральними засадами суспільства в частині підстав задоволення статевих потреб та правил шлюбних відносин, організували місце для надання сексуальних послуг і систематично забезпечували зайняття проституцією іншими особами.

Так, ОСОБА_4 здійснювала залучення, об`єднання, координацію та навчання адміністраторів - диспетчерів, детально розподіляла обов`язки між ними, спрямовувала їхню діяльність, надавала для виконання усні доручення, розробляла план вчинення злочину шляхом встановлення вартості послуг сексуального характеру, обліку наданих сексуальних послуг, впровадила систему штрафів. Також, розміщувала рекламні оголошення в мережі Інтернет про надання сексуальних послуг та орендувала приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , у яких проживали особи жіночої статі, які займались проституцією за грошову винагороду, сплачувала комунальні послуги та покривала супутні витрати, пов`язані із рекламою та вирішенням побутових питань жінок, які займались проституцією, забезпечувала засобами контрацепції та гігієни, на власний розсуд розподіляла між адміністраторами - диспетчерами та жінками, які займались проституцією, грошові кошти як грошову винагороду за здійснення незаконної діяльності.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 07.06.2021р. надано дозвіл на проведення обшуку легкового автомобіля AUDI Q7, 2007 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В результаті проведеного обшуку, автомобіль марки AUDI Q7, 2007 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 постановою старшого слідчого з ОВС відділу особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_7 від 08.06.2021р. визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000825 від 17.07.2020р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.303 КК України.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 15.06.2021р. клопотання прокурора Київської обласної прокуратури повернуто для усунення недоліків та встановлено строк для усунення недоліків 72 години.

Так, 24.06.2021р. прокурор відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000825 від 17.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України в якому просив накласти арешт на автомобіль марки AUDI Q7, 2007 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути клопотання без його участі.
Підозрювана ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином, надала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, порти задоволення клопотання заперечувала.
Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_8 у судове засідання також не з`явився, повідомлений належний чином, про причини неявки суд не повідомив.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності-також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.
Згідно ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до частини 2 та 7 статті 115 КПК України при обчисленні строку годинами строк закінчується в останню хвилину останньої години. При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час.
У свою чергу, статтею 116 КПК України встановлено, що строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.
За приписами ч. 2 ст. 113 КПК України, процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 127/17092/18, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.
Встановлено, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 15.06.2021р. повернуто клопотання прокурору на доопрацювання із встановлення строку на усунення недоліків 72 години.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 24.06.2021р. клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000825 від 17.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України передано до провадження слідчого судді ОСОБА_1 .

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами кримінальний процесуальний закон розуміє лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у строк, визначений законом.
З огляду на вищенаведене, слідчий мав діяти у законний спосіб та звернутися з відповідним клопотанням до слідчого судді у строк, передбачений КПК України.
Пропустивши строк звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, прокурор у своєму клопотанні не просить його поновити, жодних аргументів на підтвердження поважності причин, які б слугували підставою для поновлення цього строку в порядку ч. 1 вищезазначеної статті та з урахуванням вимог статей 170,171 КПК України, у клопотанні не наведено.
Слідчий суддя вважає, що прокурор об`єктивно мав нагоду звернутись до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно в строк, визначений кримінальним процесуальним законодавством.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання прокурора про накладення арешту на автомобіль марки AUDI Q7, 2007 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задоволенню не підлягає за недоведеністю поважності причин пропуску строку звернення.
Оскільки клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано з пропуском строку, зважаючи на імперативну норму абзацу другого частини 5 статті 171 КПК України, вказане клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000825 від 17.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України - відмовити.
Ухвала оскаржується безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1