Справа № 569/3550/21
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про відвід слідчого судді

02 квітня 2021 рокум. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 про відвід слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_7 при розгляді клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області майора юстиції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 від 27.01.2021 року,-

в с т а н о в и в:

02 квітня 2021 року до Рівненського міського суду Рівненської області надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області майора юстиції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 від 27.01.2021 року.

Автоматизованою системою документообігу суду слідчому судді ОСОБА_7 було визначено розглядати вказане клопотання.

02 квітня 2021 року захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 подала до суду клопотання про відвід слідчому судді ОСОБА_7 . В обґрунтування свого клопотання вказує, що у червні 2019 рокуслідчим суддею Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_7 розглядалося клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000257 від 21.05.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. При розгляді даного клопотання сторона захисту заперечувала щодо обрання ОСОБА_5 самого суворого запобіжного заходу та просила суд застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Однак, згідно ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 03.06.2019 року до ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У подальшому, згідно вироку Сарненського районного суду Рівненської області від 25.01.2021 року ОСОБА_5 був визнаний невинуватим у пред`явленому обвинуваченні.

Вказані обставини, на її думку та думку підозрюваного, викликають сумнів у неупередженості слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_7 при розгляді даного клопотання.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала своє клопотання, з підстав, викладених у клопотанні.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника, просив суд його задоволити.
Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання про відвід слідчого судді ОСОБА_7 , вважають, що дане клопотання є безпідставним та необґрунтованим, а кримінальне провадження, на яке посилається захисник підозрюваного немає ніякого відношення до розгляду даного клопотання про обрання запобіжного заходу.

Заслухавши думку учасників судового провадження, мотивацію відводу, дослідивши зазначені доводи клопотання та причини для відводу слідчого судді ОСОБА_7 , суд не вбачає підстав для його задоволення, так як останній не вмотивований, безпідставний, необґрунтований, відсутні аргументи та докази, які підтверджують наявність підстав для відводу, виходячи з наступних підстав.
Так, згідно ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід, а згідно з ч. 2 цієї ж статті за цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
В силу ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні викладені у ст. 75 КПК України і їх перелік є вичерпним.
Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини у відповідній частині передбачає: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру…».
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).
Варто зауважити, що прийняття слідчим суддею процесуального рішення по іншому кримінальному провадження, учасником якого був підозрюваний не може розцінюватися як обставини, що створюють сумніви з приводу неупередженості судді, оскільки оцінка таким рішенням та діям повинна надаватися судом вищої інстанції.
Проаналізувавши зміст клопотання захисника підозрюваногота оцінивши його за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що викладені нею обставини будь-якими належними, допустимими та об`єктивними доказаним не підтверджені, є надуманими та не узгоджуються із вимогами ст. 75 КПК України.
Враховуючи викладене, суд дійшов до переконання про відмову у задоволенні клопотання захисника підозрюваного про відвід слідчого судді ОСОБА_7 .
Відповідно ст.ст. 81, 82 КПК України, питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою судді.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81, 82 КПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 про відвід слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_7 при розгляді клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області майора юстиції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 від 27.01.2021 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1