Справа № 473/1549/21
Номер провадження 1-кс/473/431/2021
УХВАЛА

"13" травня 2021 р. слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю заявника ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 19.04.2021 року про закриття кримінального провадження за №0000186 від 08.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України

встановив

05 травня 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою про скасування постанови слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 19.04.2021 року про закриття кримінального провадження за №0000186 від 08.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України.

В обгрунтування скарги, заявником ОСОБА_3 було зазначено, що 19.04.2021 року слідчим СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000186, внесеного до ЄРДР 08.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.
Вказану постанову адвокат ОСОБА_3 вважає передчасною, необґрунтованою, та такою, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки при її винесенні було порушено вимоги чинного кримінально-процесуального законодавства. Слідчим не вчинено всіх необхідних слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження. Слідчим при винесені оскаржуваної постанови було зазначено, що головним державним виконавцем Веселинівського РВ ДВС Південного МУЮ (м.Одеса) здійснювались всі необхідні виконавчі дії, однак Роздруківка з сайту «Автоматизована система виконавчого провадження» від 30.04.2021 року не містить будь-якої інформації щодо здійснення таких дій, що свідчить про невиконання головним державним виконавцем ОСОБА_6 судового рішення та наявність в її діях складу злочину, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

Крім того, посилання слідчого ОСОБА_5 на проведення головним державним виконавцем ОСОБА_6 огляду майна та квартири ОСОБА_7 суперечить обставинам та діючому законодавству, а саме вказані акти складені в порушення вимог п.8 Розділу 1 Інструкції з примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року, що свідчить про фальсифікацію вказаних актів та їх складання в службовому кабінеті.

Посилаючись на викладене, адвокат ОСОБА_3 просив скасувати постанову слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 19.04.2021 року.

Потерпілий ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримали та просили її задовольнити з наведених в ній підстав.

Слідчий СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, на адресу суду надіслала заяву, в якій просила розгляд скарги здійснювати без її участі, проти задоволення скарги заперечувала, вказуючи, що нею вчинено необхідний обсяг слідчих дій та прийнято обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження.
Заслухавши думку учасників розгляду справи, вивчивши скаргу, перевіривши додані до скарги матеріали, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до п.3 ч.1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Аналогічні вимоги містить і ч.1 ст.94 КПК України щодо оцінки слідчим, прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказівз точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно з п.2 ч.1ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження.
З постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що 08.04.2021 року за фактом невиконання рішення суду головним державним виконавцем Веселинівського РВ ДВС ОСОБА_6 було внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000186 за ознаками ч.2 ст.382 КК України. В ході досудового розслідування було допитано потерпілого ОСОБА_4 , в якості свідка головного державного виконавця ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_8 , на підставі чого слідчим зроблено висновок про те, що головним державним виконавцем Веселинівського РВ ДВС ОСОБА_6 було проведені усі необхідні виконавчі дії по виконавчому провадженню №60183408, зазначені в ухвалі Веселинівського районного суду від 14.09.2020 року та боржником ОСОБА_7 систематично здійснюється виплата суми боргу, відповідно у діях ОСОБА_6 відсутній склад кримінального правопорушення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст.2, 284 КПК України).

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст.110 КПК України).

За змістом ст.284 КПК України під закриттям кримінального провадження розуміють таке закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Склад злочину є підставою кримінальної відповідальності, отже, для правильної кваліфікації діяння слід встановити підставу кримінальної відповідальності. Кримінальне законодавство України встановлює кримінальну відповідальність тільки за конкретні суспільне небезпечні винні діяння (дію або бездіяльність), передбачені законом як злочин (ч.1 ст.2, ч.1 ст.11 КК України). Так, ч.1 ст.2 КК України зазначає, що: підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

В даному кримінальному провадженні відсутні данні, які б могли свідчити про наявність ознак суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, тобто умисне невиконання ухвали суду, що набрала законної сили службовою особою, і слідчим обгрунтовано прийнято рішення про закриття кримінального провадження після вжиття заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження матеріалів кримінального провадження.

Зокрема, оскаржувана постанова містить зміст обставин, які є підставами для прийняття такого рішення, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення Кримінального процесуального кодексу України.

Як свідчать докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження, слідчий провів всі першочергові та необхідні слідчі дії, надав оцінку наявним доказам, всебічно, повно та об`єктивно дослідив всі обставини кримінального провадження, в тому числі вжив необхідних заходів, передбачених КПК України, щодо витребування необхідних документів та інформації в межах предмету розслідування.

Слідчий суддя вважає, що під час розслідування кримінального провадження слідчий вичерпав існуючі можливості щодо збирання, дослідження, аналізу та перевірки вже отриманих доказів у кримінальному провадженні, а також належного допиту заявника з усіх зазначених ним обставин, а відтак провів всі необхідні та можливі у даному випадку слідчі та процесуальні дії. Аналіз зібраних доказів дозволяє зробити висновок, що виконувати будь-які інші слідчі дії не є доцільним, а також здобути нові будь-які докази в даному кримінальному провадженні не є можливим.
Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Доводи скарги про те, що постанова слідчого є незаконною з підстав неповноти і необ`єктивності досудового розслідування, процесуальних порушень тощо, фактично зводяться до загальних формулювань та не містять переконливого обґрунтування, яким чином проведення подальших слідчих та процесуальних дій може вплинути на правильність висновку про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушеня, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.
Крім того заявником в скарзі не зазначено які необхідно здійснити слідчі (розшукові) та процесуальні дії за наявності вже встановлених і перевірених обставин та зібраних у провадженні доказів. А відтак, такі посилання на незаконність рішення за результатами досудового розслідування, юридично неспроможні.

Таким чином, матеріали кримінального провадження та скарги не містять даних, які б ставили під сумнів висновки слідчого і неповнота досудового розслідування не встановлена.
Отже, слідчий суддя вважає, що слідчим однозначно доведено правові підстави для ухвалення оскаржуваного рішення - постанови від 19.04.2021 року, воно є обґрунтованим, при цьому засоби для встановлення спірних обставин було досудовим слідством повністю використано, а висновки слідчого про необхідність закриття даного кримінального провадження умотивовані на основі аналізу наявних у справі матеріалів.
Саме процесуальне рішення слідчого про закриття кримінального провадження відповідає вимогам ст.110 КПК України.

Таким чином, проаналізувавши наведені у скарзі доводи, повно і всебічно оцінивши обставини провадження, які відомі на час розгляду скарги, наявні матеріали та докази з точки зору їх достатності і взаємного зв`язку, керуючись законом, слідчий суддя дійшов до висновку про безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог, а тому в задоволенні скарги потрібно відмовити у повному обсязі.
Керуючись ст. ст.303, 304, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив

в задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 19.04.2021 року про закриття кримінального провадження за №0000186 від 08.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України - відмовити.
Копію ухвали вручити заявнику негайно після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1