Справа № 141/738/19
Провадження №11-кп/801/714/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 02.04.2021 року у кримінальному провадженні № 0000060 від 18.05.2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,
за участю сторін кримінального провадження

прокурора : ОСОБА_8

обвинуваченого: ОСОБА_7

представника потерпілого-захисника: ОСОБА_9

потерпілого: ОСОБА_10

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 02.04.2021 року, просив вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 02.04.2021 року відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст. 125 КК України змінити через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
Вказати у резолютивній частині вироку, що початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня його затримання на виконання вироку.
З мотивувальної та резолютивної частини вироку виключити вказівку про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 597, 00 грн. витрат, повязаних зі сплатою судового збору.
Доповнити резолютивну частину вироку вказівкою про повернення з бюджету сплаченого ОСОБА_11 1000 грн. судового збору.
В решті вирок залишити без змін.

Вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 02.04. 2021 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Строк відбування покарання рахувати з часу звернення вироку до виконання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 задоволено часткового.
Стягнути з ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 26 924, 34 (двадцять шість тисяч дев`ятсот двадцять чотири гривні 34 коп.) гривні, моральну шкоду у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень, витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 597 (п`ятсот дев`яносто сім) гривень.
Арешт, накладений ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 24.06.2019 року скасовно.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 не обрано.
Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
17.05.2019 року у період часу з 20:00 години по 21:00 годину між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , які знаходились на території домогосподарства останнього за адресою: АДРЕСА_2 , виник словесний конфлікт з приводу того ОСОБА_10 розборонив ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , які сварились на території вказаного домогосподарства, після чого ОСОБА_7 покинув території вказаного домогосподарства. Близько 22:00 год. ОСОБА_13 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знову прибув до домогосподарства ОСОБА_10 та, діючи з прямим умислом на заподіяння тілесних ушкоджень, без конкретизації їх наслідків для потерпілого, тримаючи в правій руці ніж, який приніс із собою умисно, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень останньому, усвідомлюючи, що посягає на здоров`я іншої особи на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс удар ножем, в область живота та один удар ножем в область лівого плеча ОСОБА_10 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото різаного поранення живота з пошкодженням антрального відділу шлунку, підшлункової залози, малого чепця, яке ускладнилось розлитим серозно- геморагічним перитонітом, різаної рани в ділянці лівого плеча.
Відповідно до висновку експерта Гайсинського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи №101 від 16.07.2019 року у гр. ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у вигляді поверхневої різаної рани в ділянці лівого плеча, проникаючого колото різаного поранення живота з пошкодженням антрального відділу шлунку, підшлункової залози, малого чепця, яке ускладнилось розлитим серозно- геморагічним перитонітом.
Тілесне ушкодження в вигляді різаної рани в ділянці лівого плеча могло утворитись внаслідок дії предмету який мав загострену діючу поверхню, яким могло бути лезо ножа.
Тілесне ушкодження в вигляді проникаючого колото різаного поранення живота з пошкодженням антрального відділу шлунку, підшлункової залози, малого чепця, яке ускладнилось розлитим серозно- геморагічним перитонітом могло утворитися внаслідок дії плоского колюче-ріжучого предмета типу ножа, дія якого була спереду назад, можливо в строк вказаний в представлених медичних документах.
За ступенем тяжкості тілесне ушкодження в вигляді різаної рани в ділянці лівого плеча відноситься до легких тілесних ушкоджень, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я, тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото різаного поранення живота з пошкодженням антрального відділу шлунку, підшлункової залози, малого чепця, яке ускладнилось розлитим серозно- геморагічним перитонітом відноситься до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент їх заподіяння.

Вимоги апеляційної скарги прокурора мотивовано тим, що вирок суду відносно ОСОБА_7 підлягає зміні через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, на підставі п.4 ч.1 ст. 409, ст. 412 КПК України.
Поза увагою Немирівського районного суду Вінницької області залишилися вимоги п.24 Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справі і постановлення вироку» та п. 29 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судам кримінального покарання» .
Проте, з урахуванням вимог ст. 535 КПК України, призначеного покарання ОСОБА_13 та того, що запобіжний захід відносно нього не обирався, початок строку відбування покарання обвинуваченому мав бути визначений з дня його затримання на виконання вироку, а не з дня звернення вироку до виконання, що безпідставно зроблено Немирівським районним судом.
Прокурор звертає увагу на те, що судовий збір до витрат визначених у ст. 118 КПК України не належить, а розподіл процесуальних витрат чітко регламентовано ст. 124 КПК України, оскільки при вирішенні цивільного позову в межах кримінального провадження судовий збір не стягується з обвинуваченого.
Оскільки судовий збір за подання позовної заяви не відноситься до процесуальних витрат, які стягуються у кримінальному провадженні, він не міг бути стягнутий з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_10 при вирішенні цивільного позову та ухваленні вироку.
Отже, судом першої інстанції допущено порушення вимог ст.2, ст.7, ст.9, ст.28, , ст. 128, ст. 370, ст. 374, ст. 535 КПК України, які перешкодили ухвалити законний та обгрунтований вирок ,а тому вони є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора, просив задоволити, обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, представника потерпілого-захисника: ОСОБА_9 ,який підтримав апеляційну скаргу прокурора, просив задоволити, потерпілого ОСОБА_10 , який підтримав думку свого захисника, , обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.
Відповідно ст.413 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну судового рішення є застосування закону який не підлягає застосуванню.
Згідно роз`яснень п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» зазначається, що зміст резолютивної частини вироку має бути викладено чітко і ясно, щоб при його виконанні не виникало сумнівів щодо виду і розміру покарання призначеного судом та змісту інших рішень, викладених в частині вироку.
Кваліфікація дій та доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч.1 ст. 121 КК України в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється.
При цьому наявні підстави для зміни вироку суду.
Згідно ст. 535 КПК України судове рішення, що набрало законної сили, якщо інше не передбачено цим Кодексом, звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції..
В резолютивний частині вироку від 02.04.2021 року Немирівський районний суд зазначив про те, що початок строку відбування покарання ОСОБА_7 слід рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Фактичне виконання судового рішення, яким особу засуджено до покарання пов`язаного з позбавленням волі починається з моменту затримання особи на виконання вироку суду.
Проте, поза увагою Немирівського районного суду Вінницької області залишилося те, що обвинуваченому ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні № 0000060 від 18.05.2019 року запобіжний захід не обирався, тому початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно визначити з моменту затримання особи на виконання вироку суду, а не з дня звернення вироку до виконання.

Частиною 5 ст. 128 КПК України визначено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Статтею 118 КПК України визначено вичерпний перелік процесуальних, а не судових витрат, які стягуються у кримінальному провадженню та які складаються: з витрат на правову допомогу; з витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; з витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; з витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.
Отже, судовий збір до вказаних витрат не належить, а розподіл процесуальних витрат чітко регламентовано ст. 124 КПК України.
З аналізу зазначених вище норм слідує, що при вирішенні цивільного позову в межах кримінального провадження судовий збір з обвинуваченого не стягується.
Крім цього, правовий висновок про те, що судовий збір при вирішенні у межах кримінального провадження цивільного позову стягненню з обвинуваченого не допускається, викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23.01.2019 № 51-274км17.
При цьому, колегія суддів об`єднаної палати Верховного Суду зазначила, що оскільки судовий збір не входить до процесуальних витрат, його не потрібно стягувати у кримінальному провадженні взагалі, а саме його стягнення суперечить закріпленим у ст. ст. 2, 7, 9 КПК У країни завданням кримінального провадження, засаді законності, а також не відповідає приписам ч. 5 ст. 128, ст. ст. 118, 119, 370 КПК України та істотно порушує гарантоване особі право на розгляд справи щодо неї з додержанням вимог кримінального процесуального закону.
За таких обставин, з мотивувальної та резолютивної частини підлягають виключенню вказівки про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 597 грн витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.
Під час апеляційного розгляду прокурор звернув увагу, що невірною є вказівка у резолютивній частині апеляційної скарги прокурора про доповнення резолютивної частину вироку Немирівського районного суду Вінницької області від 02.04.2021 року вказівкою про повернення з бюджету сплаченого ОСОБА_11 1000 грн. судового збору, а має бути повернуто з бюджету 597 грн.

З даною позицією прокурора погоджується суд апеляційної інстанції.
Дійсно потерпілий ОСОБА_11 подав цивільний позов та сплатив 1000 грн судового збору.
З матеріалів кримінального провадження та оскаржуваного вироку вбачається, що за вироком суду частково задоволено цивільний позов потерпілого та з ОСОБА_7 стягнуто на користь ОСОБА_10 шкоду у розмірі 26 924, 34 гривні, моральну шкоду у розмірі 50 000 гривень, витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 10 000 гривень та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 597 гривень.
При цьому судом належним чином мотивовано рішення в частині стягнення на користь позивача судового збору в сумі 597 грн.
Оскільки при вирішенні цивільного позову в межах кримінального провадження судовий збір з обвинуваченого не стягується , то відповідно наявні підстави для повернення його в сумі 597 грн. з бюджету.
Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора є обгрунтованими, підлягають задоволенню, вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 02.04.2021 року відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст. 121 КК України підлягає зміні
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора задоволити.
Вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 02.04.2021 року відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст. 121КК України змінити через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
Вказати у резолютивній частині вироку, що початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня його затримання на виконання вироку.
З мотивувальної та резолютивної частини вироку виключити вказівку про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 597, 00 грн. витрат, повязаних зі сплатою судового збору.
Доповнити резолютивну частину вироку вказівкою про повернення з бюджету сплаченого ОСОБА_11 597 грн. судового збору.
В решті вирок залишити без змін.
Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення .
На підставі ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня проголошення
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4