Провадження № 1-кс/761/7433/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу скаржника ОСОБА_3 на постанову слідчого від 29.03.2020 про часткову відмову у задоволенні клопотання від 18.03.2020,

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга скаржника ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого третього відділу Управління розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 29.03.2020 року про відмову у визнанні потерпілим та цивільним позивачем ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000368 від 28.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Свою скаргу ОСОБА_3 мотивує тим, що оскаржувана постанова слідчого є неповною, необ`єктивною, незаконною та невмотивованою, не відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

Вважає, що оскаржувана постанова слідчого є необґрунтованою, передчасною та підлягає скасуванню.

Скаржник та слідчий у судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

У зв`язку із достатністю матеріалів для прийняття рішення по суті скарги, слідчим суддею вирішено питання про розгляд скарги за відсутності скаржника та суб`єкта оскарження, з метою недопущення порушення встановленого КПК України строку розгляду відповідної категорії справ.

При цьому, відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Суб`єкту оскарження було надано можливість надати в судове засідання докази, які б спростовували доводи скарги, однак цього зроблено не було, у зв`язку з чим слідчий суддя, дотримуючись розумних строків розгляду скарги, вважає за необхідне розглянути скаргу по суті на підставі наявних матеріалів.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали скарги, вважає за необхідне скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів скарги, в провадженні третього відділу Управління розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000368 від 28.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Постановою слідчого третього відділу Управління розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 29.03.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 в частині визнання його потерпілим та цивільним позивачем у кримінальному провадженні № 0000368 від 28.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчим зазначено, що питання заподіяння чи не заподіяння особі будь-якої шкоди внаслідок невиконання рішення суду не відноситься до обставин, що підлягають доказуванню у вказаному кримінальному провадженні й повинно вирішуватись заявником виключно в порядку цивільного чи адміністративного судочинства.
Згідно з положеннями п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема: рішення прокурора, слідчого, про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України орган державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст. 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Судом встановлено, що кримінальне провадження № 0000368 від 28.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України було розпочато за заявою ОСОБА_3 , в якій він повідомив про обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України та спричинення йому шкоди.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, при винесенні постанови слідчим не було враховано ту обставину, що заявником зазначено про спричинення останньому моральної шкоди на суму 200 тисяч грн. та відповідно ОСОБА_3 просив долучити цивільний позов в рамках кримінального провадження №0000368 від 28.02.2020 року.

З огляду на викладене, а також те, що відмова слідчого є істотним обмеженням процесуальних прав особи, наслідком яких може бути суттєве ускладнення відстоювання учасником своє позиції при проведенні судового розгляду кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про необґрунтованість оскаржуваної постанови слідчого від 29.03.2020 року в частині відмови залучення ОСОБА_3 в якості потерпілого та цивільного позивача до кримінального провадження.

Положеннями ст. 307 КПК України визначено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

За таких обставин, постанова слідчого третього відділу Управління розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 29.03.2020 року в частині відмови у визнанні ОСОБА_3 в якості потерпілого та цивільного позивача до кримінального провадження №0000368 від 28.02.2020 року, підлягає скасуванню.

Згідно з положеннями ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Враховуючи, що постанову скаржник ОСОБА_3 отримав 14.04.2020, строк на її оскарження не пропущений.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову слідчого третього відділу Управління розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 29.03.2020 року у кримінальному провадженні № 0000368 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.02.2020, в частині відмови у залученні ОСОБА_3 потерпілим та цивільним позивачем скасувати.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя