Справа № 740/5004/20
Провадження № 1-кс/740/874/21
УХВАЛА

16 липня 2021 року м. Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Зінич А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката Щербака Олега Вікторовича, який діє в інтересах власника майна, ОСОБА_1 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 листопада 2020 року у кримінальному провадженні № 00000313 від 19 листопада 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,

установив:

13 липня 2021 року до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області надійшло вищевказане клопотання адвоката Щербака О. В. про зняття арешту з майна автомобіля марки Audi А4 сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2010 року виготовлення, кузов НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_2 , та зобов`язання СД Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області повернути ОСОБА_1 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 листопада 2020 року було накладено арешт на: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ; автомобіль марки Audi А4 сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 , шляхом заборони його відчуження, для забезпечення збереження речових доказів. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 передане на зберігання до Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області. Автомобіль марки Audi А4 сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_5 , переданий ОСОБА_1 на відповідальне зберігання з покладенням на нього обов`язку за першою вимогою дізнавача надати вказаний автомобіль для проведення слідчих дій та експертних досліджень у вказаному кримінальному провадженні. Виконання ухвали покладено на групу дізнавачів СД Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області у кримінальному провадженні за № 0000313 від 19 листопада 2020 року.

На теперішній час у кримінальному провадженні ОСОБА_1 не має жодного процесуального статусу, експертні дослідження не проводилися, а також інші процесуальні слідчі дії. Транспортний засіб знаходиться на зберіганні в ОСОБА_1 , але здійснити реєстрацію транспортного засобу він не має можливості, а також використовувати своє майно для власних потреб.

З 20 листопада 2020 року транспортний засіб перебуває на зберіганні ОСОБА_1 , а бездіяльність СД Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області перешкоджає у вільному користуванні транспортного засобу марки Audi А4 сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 .

З 20 листопада 2020 року і до цього часу жодної дії, дослідження, проведення експертних досліджень не проведено. Таким чином, СД Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області здійснює бездіяльність. Цілі та завдання клопотання про арешт майна не виконані.

Таким чином, на теперішній час у застосуванні арешту майна, як заходу забезпечення, відпала потреба.

У судове засідання заявник та слідчий не з`явилися.

Адвокат Щербак О. В. подав до суду клопотання про проведення судового засідання в його відсутність, клопотання підтримав, просив задовольнити.

Суд вживав заходів щодо повідомлення слідчого про час та місце розгляду клопотання; причини неявки невідомі.

Перевіривши доводи клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Установлено, що в провадженні Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000313 від 19.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 листопада 2020 року накладено арешт на: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ; автомобіль марки Audi А4 сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 , шляхом заборони його відчуження, - для забезпечення збереження речових доказів. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 передане на зберігання до Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області. Автомобіль марки Audi А4 сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_5 , переданий ОСОБА_1 на відповідальне зберігання з покладенням на нього обов`язку за першою вимогою дізнавача надати вказаний автомобіль для проведення слідчих дій та експертних досліджень у вказаному кримінальному провадженні. Виконання ухвали покладено на групу дізнавачів СД Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області у кримінальному провадженні за № 0000313 від 19 листопада 2020 року.

Зазначену ухвалу мотивовано тим, що віднесення вказаних предметів до речових доказів відповідає ст. 98 КПК України, оскільки вони можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, а тому для забезпечення збереження речових доказів накладено арешт на вказане майно.

Зі змісту вказаної ухвали вбачається, що клопотання про арешт майна розглядалося за участю ОСОБА_1 , який заперечував проти накладення арешту на транспортний засіб з посиланням на потребу його використання, а також за участю його представника ОСОБА_2 .

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Доказами в кримінальному провадженні, за приписами КПК України, є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції», має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

При вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, а також з вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

У абз. 1 ч. 1 ст. 174 КПК України зазначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На думку слідчого судді, заявник не довів того, що в застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За таких обставин клопотання про скасування арешту майна не підлягає задоволенню.

Стосовно посилання на тривалість розслідування кримінального провадження слід зазначити таке.

Статтею 308 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду. Службові особи, винні в недотриманні розумних строків, можуть бути притягнуті до відповідальності, встановленої законом.

Керуючись ст. 2, 7, 21, 26, 98, 170, 174 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

У задоволенні клопотання адвоката Щербака Олега Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 листопада 2020 року у кримінальному провадженні № 00000313 від 19 листопада 2020 року за ст. 290 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Шевченко