Справа № 362/808/21
Провадження № 1-кс/362/185/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2021 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області клопотання слідчого СВ Відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУ Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И В :

12.02.2021 р. до Васильківського міськрайонного суду Київської області звернувся слідчий СВ Відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУ Національної поліції в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, а саме, до 22.03.2021 р. включно.

Клопотання мотивовано наступним.

Короткий виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за злочини, передбачені ст. 309 КК України на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин: так, ОСОБА_5 усвідомлюючи, що «амфетамін» є психотропною речовиною, посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням ст. ст. 12, 15, 19, 20 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах (час, місце та спосіб), незаконно придбав та зберігав у невстановленому в ході досудового розслідуванні місці психотропні речовини амфетамін.

13.11.2020 р. о 11 год. 50 хв., в ході проведення контролю за вчиненням злочину в формі оперативної закупки, працівниками Фастівського РВ ГУ СБ України в м. Києві та Київській області, у раніше обумовленому місці, а саме поруч з територією домоволодіння розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , задокументовано факт незаконного збуту ОСОБА_5 , за грошові кошти в сумі 3000 (три тисячі) гривень, психотропної речовини «амфетаміну», яка знаходились в двох поліетиленових згортках.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/111-20/55785-МРВ від 18.12.2020 р.:

1. В наданих на дослідження порошкоподібних речовинах виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено.

2. В наданих на дослідження порошкоподібних речовинах виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін.

Маса амфетаміну в наданих на дослідження речовинах становить 2,478 г, 1,920 г.

Загальна маса амфетаміну в речовинах становить 4,398 г., що відповідно до Таблиці №2 Наказу №188 від 01.08.2000 р. «Про затвердження таблиць невеликих, великих, та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» - становить встановлені великі розміри (від 1,5 до 15,0 г).

Амфетамін, згідно Списку №2 «Психотропних речовин, обіг яких обмежено» в Таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», затвердженого Кабінетом Міністрів України від 06.05.2000 р. №770, є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

Окрім того встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за злочини, передбачені ст. 309 КК України на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин: так, ОСОБА_5 , що «амфетамін» є психотропною речовиною, посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням ст. ст. 12, 15, 19, 20 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах (час, місце та спосіб), повторно незаконно придбав та зберігав у невстановленому в ході досудового розслідуванні місці психотропні речовини амфетамін.

22.12.2020 р. о 10 год. 55 хв., в ході проведення контролю за вчиненням злочину в формі оперативної закупки, працівниками Фастівського РВ ГУ СБ України в м. Києві та Київській області, у раніше обумовленому місці, а саме, поруч у луговій місцевості неподалік вул. Донбасівська, що в м. Васильків, Київської області, задокументовано факт незаконного збуту ОСОБА_5 , за грошові кошти в сумі 3000 (три тисячі) гривень, психотропної речовини «амфетаміну», яка знаходились в двох поліетиленових згортках.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/111-20/62394-МРВ від 13.01.2021 р.:

1. Надана на дослідження речовина, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено.

2. Надана на дослідження речовина, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін.

Маса амфетаміну в наданій на дослідження речовині становить 1,82 г., що відповідно до Таблиці №2 Наказу №188 від 01.08.2000 р. «Про затвердження таблиць невеликих, великих, та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» - становить встановлені великі розміри (від 1,5 до 15,0 г).

Амфетамін, згідно Списку № 2 «Психотропних речовин, обіг яких обмежено» в Таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», затвердженого Кабінетом Міністрів України від 06.05.2000 р. №770, є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

Правова кваліфікація кримінальних правопорушень:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,підозрюється в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, у великих розмірах, вчиненому особою, яка раніше вчиняла злочини, передбачені ст. 309 КК України, тобто у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 307 КК України та в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, у великих розмірах, вчиненому повторно та особою, яка раніше вчиняла злочини, передбачені ст. 309 КК України, тобто у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 307 КК України.
Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчинені кримінальних правопорушень:

Підозра ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України обґрунтовується наявними матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколами допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом огляду та вручення грошових коштів; протоколом огляду та вилучення; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом огляду та вручення грошових коштів; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; протоколом огляду та вилучення; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 протоколом обшуку від 22.12.2020; висновком експерта №СЕ-19/111-20/55785-МРВ від 18.12.2020; висновком експерта №СЕ-19/111-20/62394-МРВ від 13.01.2021 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Всі інші питання, про фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи невинуватості у вчиненні кримінальних правопорушень та питання відносності і допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила злочин або не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, про обрання якого подано клопотання.

Посилання на один або кілька ризиків:

- Перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування і, або суду, тобто є ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

- Перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, тобто є ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

- Перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, тобто є ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Виклад обставин, на підставі яких слідчий дійшов до висновку про наявність ризиків:

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи.
Вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним в кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, а також той факт, що ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків з суспільством, а саме: офіційно не працює, не має офіційних джерел отримання доходу (єдиним джерелом доходу для підозрюваного є збут психотропної речовини, амфетаміну), не має на утриманні неповнолітніх дітей, а також аналізуючи дані кримінального провадження, з огляду на ймовірність незаконного подальшого впливу на свідків в кримінальному провадженні, а також можливість вчинення інших кримінальних правопорушень, що дає підстави слідству вважати про наявність вищевикладених ризиків.

Обґрунтування неможливості запобігання ризикам, застосуванням більш м`яких запобіжних заходів:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється в скоєнні умисного тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Отже, застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою унеможливить виконання останнім покладених на нього ст. 42 КПК України процесуальних обов`язків, зокрема:

-прибути за викликом до слідчого, прокурора;

-підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі і укриття цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі і укриття особи від правосуддя може вимірюватися строгістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальне, соціальне становище людини, його зв`язками з державою, в якому його переслідують і міжнародними контрактами.

Реальним є ризик того, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування і суду, оскільки в разі визнання його винним у вчиненні даного злочину, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до від шести до десяти років, з конфіскацією майна.

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).

Оцінюючи ризик переховування (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) підозрюваного ОСОБА_5 , з позиції практики Європейського суду із захисту прав людини, слід відзначити, що підозрюваний не має:

- постійного місця роботи;

- постійного джерела доходів.

Підозрюваний не одружений, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків з іншими особами.

З огляду на вищевикладене, а також обставини, за якими ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні умисного тяжкого злочину, існує реальний ризик залишення ним території як Васильківського району, так і України, з метою переховуватися від органів досудового розслідування і суду, в будь-який час, щоб уникнути кримінальної відповідальності.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, необхідно відзначити, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків в зазначеному кримінальному провадженні.

Також зважаючи на те, що наразі кримінальне провадження знаходиться на початковій стадії досудового розслідування, а тому може виникнути необхідність у встановленні та допитах свідків, проведенні з ними інших слідчих дій. З огляду на те, що ОСОБА_5 достовірно відомо місце проживання свідків, підозрюваний може незаконно впливати на них з метою зміни показань останніми.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, необхідно зазначити, що ОСОБА_5 , офіційно не працевлаштований, обґрунтовано підозрюється в скоєнні умисного тяжкого злочину.

Тобто вчинення підозрюваним ОСОБА_5 збуту психотропної речовини, амфетаміну є єдиним джерелом його доходів.

Обґрунтування неможливості запобігання ризику, застосуванням більш м`яких запобіжних заходів:

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання його винним, в сукупності з даними про особу підозрюваного, а також з огляду на можливість перешкоджання кримінального провадження унеможливлює застосування до підозрюваного менш суворої міри запобіжного заходу.

- Застосування домашнього арешту, особистого зобов`язання і особистої поруки до ОСОБА_5 неможливо, оскільки перебуваючи на волі останній може незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, оскільки йому відомо місце проживання останніх.

- Крім цього ОСОБА_5 не має постійного місця роботи та законного джерела доходів, не одружений, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків з іншими особами, що дає підстави вважати про його ухилення від явки до органів досудового розслідування.

Беручи до уваги той факт, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється в скоєнні умисних тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення яких законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, що дає підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків в цьому ж кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання цих ризиків шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою:

Дія попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу закінчується 19.01.2021 р. включно, однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне:

долучити до кримінального провадження висновки комплексних судово-дактилоскопічної, молекулярно генетичної та вибухотехнічної експертиз;

повідомити про зміну раніше повідомленої підозри;

виконати вимоги ст. 290 КПК України;

Матеріали для проведення комплексних судово-дактилоскопічної, молекулярно генетичної та вибухотехнічної експертиз були направленні до відповідних установ, але на час подання клопотання висновків з результатами проведених експертиз до СВ Відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУ Національної поліції в Київській області не надходило.

Долучення до матеріалів кримінального провадження висновків вищевказаних експертиз надасть змогу суду за своїм внутрішнім переконанням, ґрунтуючись на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінити кожен доказ з точки зору належності, допустимості та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Повідомити про нову підозру на час подання клопотання неможливо, оскільки відсутні висновки призначених експертиз, тому на даний час відсутні відомості про певні обставини скоєння кримінальних правопорушень.

Повідомлення про нову підозру необхідне для викладу фактичних обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні якого підозрюється особа, а також інших суттєвих обставин, які стануть відомі після долучення до матеріалів кримінального провадження висновків вищевказаних експертиз.

Виконання вимог ст. 290 КПК України забезпечить дотримання вимог КПК України, дотримання прав підозрюваного та загальних засад кримінального провадження.

У зв`язку з зазначеним слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив стосовно заявленого клопотання про продовження його підзахисному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив змінити його підзахисному запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки ризики відсутні, впливати на свідків він не буде, має цивільну дружину, яка вагітна, працював неофіційно.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечив стосовно заявленого клопотання про продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив застосувати відносно нього міру запобіжного заходу не пов`язану з триманням під вартою, а саме: у виді домашнього арешту.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовуються, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУ Національної поліції в Київській областіздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001702 від 16.10.2020 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

Підозра ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України обґрунтовується наявними матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколами допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом огляду та вручення грошових коштів; протоколом огляду та вилучення; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом огляду та вручення грошових коштів; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; протоколом огляду та вилучення; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 протоколом обшуку від 22.12.2020; висновком експерта №СЕ-19/111-20/55785-МРВ від 18.12.2020; висновком експерта №СЕ-19/111-20/62394-МРВ від 13.01.2021 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

В рамках кримінального провадження, №0001702 від 16.10.2020 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, 23.12.2020 р. відносно підозрюваного ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19.02.2021 р. включно.

Таким чином, стороною обвинувачення обґрунтовано доведені та встановлені судом ризики про те, що підозрюваний ОСОБА_5 може продовжити свою злочинну діяльність та ухилитись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, знищити чи спотворити докази у вказаному правопорушенні та продовжити свою злочинну діяльність.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки чи домашнього арешту не може бути застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що останній вчинив умисний злочин, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, такі міри обмеження особистої свободи будуть абсолютно не дієвими, зважаючи на обставини кримінального правопорушення та встановлені і обґрунтовані у даному клопотанні ризики.

Беручи до уваги викладене, суд своїми рішеннями повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні чи продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Також, згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France ), 12369 / 86, 26 червня 1991 року).

В контексті практики Європейського суду з прав людини, слід зазначити, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бєкчиєв проти Молдови; Мангурас проти Іспанії).

Підставою продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, що зазначені в п.п. 1, 2, 3 ст. 177 КПК України.

Підстави, які б свідчили про неможливість утримання ОСОБА_5 в установах попереднього ув`язнення за станом здоров`я, відсутні.

Беручи до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: наявність вагомих доказів, що підтверджують факт вчинення тяжкого злочину підозрюваним, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, високий ступінь ризику переховуванню останнього від органів досудового розслідування та/або суду, ймовірність його впливу на свідків, обставини кримінального правопорушення (злочину), тому враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, є необхідність продовжити запобіжний захід пов`язаний з триманням його під вартою.

З врахуваннях сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, ймовірність продовження кримінальної діяльності, з метою проведення слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні не встановлено обставин, які б були підставою для визначення підозрюваному менш суворого запобіжного заходу.

Приймаючи до уваги законність застосування до підозрюваного тримання під вартою та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів; забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про продовження застосованого відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 194, 199 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУ Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Василькова, Київської обл., українця, гр-на України, уродженця м. Василькова, Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , котрий має середню освіту, офіційно не працюючого, раніше судимого: 31.07.2017 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 жовтня 2017 року змінено на покарання у виді громадських робіт на строк 50 годин; 26.03.2018 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 14.06.2018 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років та 6 місяців позбавлення волі, який ухвалою Апеляційного суду Київської області від 02.08.2018 змінено на покарання у виді 2 років позбавлення волі, в межах строку досудового розслідування, а саме: до 22.03.2021 р.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її ухвалення може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.
Повний текст ухвали проголошено 18 лютого 2021 року о 14 год. 15 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1