Ухвала
11 травня 2021 року

м. Київ

справа № 310/766/19
провадження № 51-2278ск21

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02 вересня 2019 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 02 лютого 2021 року щодоОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

встановив:

У касаційній прокурор порушує питання про перегляд судових рішень щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (даліКПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання вимог п. 4 ч. 2 цієї статті.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що прокурор не погоджується з вироком місцевого суду та ухвалою суду апеляційної інстанції і просить їх скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, при цьому вказує на те, що судами при ухваленні рішень допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильно застосовано закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 433 КПКсуд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому наділений повноваженнями лише щодо перевірки правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак усупереч наведеним положенням кримінального процесуального закону касаційна скарга прокурора не містить обґрунтувань, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, які порушення допустили суди першої та апеляційної інстанцій, як ці порушення вплинули на законність і обґрунтованість ухвалених судових рішень та чому їх слід відносити з огляду на положення статей 370, 412414 КПК до безумовних підстав для скасування оскаржуваних судових рішень касаційним судом відповідно до ст. 438 цього Кодексу.

Необхідно врахувати, що згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Водночас прокурор не вказує конкретних порушень закону, допущених апеляційним судом під час постановлення ухвали за результатами розгляду його апеляційної скарги зважаючи на приписи статей 404, 409, 419 КПК, якими передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та у своїй ухвалі надає вичерпну відповідь на доводи, наведені в ній.

Крім цього, прокурор не конкретизує, як вказані ним у скарзі порушення призвели до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, прокурору необхідно належним чином обґрунтувати свою позицію щодо істотності порушень кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність судами першої та апеляційної інстанцій і належно систематизувати викладені у касаційній скарзі доводи.

Оскільки касаційна скарга прокурора не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити її без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків (прокурором має бути підтверджено, що ним не пропущено встановлений ухвалою суду строк при повторному зверненні до суду).

Керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02 вересня 2019 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 02 лютого 2021 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишити без руху та надати для усунення виявлених недоліків 10 днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3