г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3940/20
Номер провадження 1-кп/213/114/21
В И Р О К

Іменем України

04 березня 2021 року м.Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

її законного представника ОСОБА_7 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні, в залі Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області угоду про визнання винуватості від 04 лютого 2021 року, укладену в кримінальному провадженні № 0000598 від 12 серпня 2020 року за обвинуваченням

неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу, громадянки України, не заміжня, учень ДНЗ «Інгулецький професійний ліцей», раніше судима Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу 12 вересня 2019 року за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, з іспитовим строком на підставі ст.104 КК України, 1 рік, зареєстрована в АДРЕСА_1 , проживає з матір`ю та батьком в в АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Неповнолітня ОСОБА_6 , 05 серпня 2020 року, приблизно о 00.30 годині, знаходячись за місцем свого проживання за адресою : АДРЕСА_3 , після спільного розпивання спиртних напоїв разом із спільними знайомими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , отримала від останньої належний ОСОБА_10 мобільний телефон «Pocophone F 1» Graphite Black 6 Gb RAM 64 Gb ROM , для того, щоб його зарядити.

В цей же день, приблизно о 02.00 годині неповнолітня ОСОБА_6 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, скориставшись відсутністю уваги присутніх, діючи таємно, повторно, всупереч інтересам власника, з метою незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, викрала зазначений вище мобільний телефон вартістю 7207 грн 84 копійки, із сім-картою мобільного оператора «Водафон» вартістю 81 грн, маючи реальну можливість розпорядитися ним, сховала вказаний телефон за столом на підлозі балкону, а приблизно о 09.48 годині розпорядилася ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 7288 грн 84 копійки.

Таким чином, неповнолітня ОСОБА_6 вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України крадіжку, за ознаками таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно.

04 лютого 2021 року між прокурором та обвинуваченою укладено угоду про визнання винуватості, за якою сторони погодились на призначення покарання обвинуваченій за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки , відповідно до ст.75, ст.104 КК України.

Відповідно до ст. 468, ст.469 КПК України у кримінальному провадженні щодо нетяжких злочинів може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

ОСОБА_6 як в ході досудового розслідування, так і в судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого їй злочину визнала повністю, підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_6 повністю розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосовано до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор, законний представник неповнолітньої, обвинувачена та її захисник, наполягають на затвердженні угоди та призначенні узгодженої міри покарання.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам законодавства, суд, враховує, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація правильна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань за угодою, відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Потерпілим надано прокурору письмову згоду на укладення угоди.

Отже, підстав для відмови в її затвердженні, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, за місцем проживання та навчання характеризується негативно.

Вид та строк покарання, яке узгодили сторони, передбачені санкцією ч. 2 ст.185 КК України та обрані з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст. 65 - 67 КК України, не суперечать вимогам ст. 50 КК України, будуть необхідними і достатніми для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення нею нових злочинів.

Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч. 3 ст. 75 КК України визначаються виключно судом. У зв`язку з цим визначені сторонами угоди тривалість іспитового строку та обов`язки, що покладаються на особу, яка звільняється від відбування покарання з випробуванням, не враховуються судом.

З огляду на викладене, суд вважає за доцільне покласти на засуджену додатковий обов`язок, запропонований органом пробації в досудовій доповіді.

Керуючись ст.ст.468-470, 472-475, 394 -395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_6 , укладену 04 лютого 2021 року, на підставі ст.ст. 468-470, 472 КПК України.

Визнати ОСОБА_6 винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити узгоджене між сторонами покарання 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75, ст.104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного їй покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно з п.1 ч.1, п.4 ч.3 ст. 76 КК України зобов`язати засуджену періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речовий доказ мобільний телефон «Pocophone F 1» 6/64 Gb ІМЕІ НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , що знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_10 , залишити йому ж.

Визнані документом документи на мобільний телефон «Pocophone F 1» 6/64 Gb ІМЕІ НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , що знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_10 , залишити йому ж.

Матеріали кримінального провадження залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення.

У випадку невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_6 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1