Ухвала

Іменем України
16 березня 2021 року

м. Київ
Справа № 505/2096/19

Провадження № 51 2 км 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000561 від 02 травня 2019 року, щодо
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Агдаш Республіки Азербайджан, азербайджанця, громадянин Азербайджану, не працюючого, тимчасово проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ст. 186 ч. 2 КК України,

за касаційною скаргою прокурора, яка брала участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, ОСОБА_7 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_6 .
встановив:
Вироком Любашівського районного суду Одеської області від 09 грудня 2019 року ОСОБА_6 засуджено за ст. 186 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ст. 186 ч. 2 КК України кожного, який у касаційному порядку не оскаржується.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року частково задоволено апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_10 , змінено вирок Любашівського районного суду Одеської області від 09 грудня 2019 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання та призначено йому за ст. 186 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
В іншій частині вирок залишено без зміни.
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_6 та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Вважає, що призначене ОСОБА_6 апеляційним судом покарання із застосуванням ст. 69 КК України не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особі внаслідок м`якості і є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вважає, що суд апеляційної інстанції в порушення вимог ст. 404 ч. 3, ст. 419 КПК України належним чином не з`ясував усіх обставин справи та не мотивував своє рішення щодо наявності підстав для застосування до ОСОБА_6 положень ст. 69 КК України.
Касаційний розгляд вказаного кримінального провадження щодо ОСОБА_6 за касаційною скаргою прокурора призначено у Верховному Суді на 14 годину 16 березня 2021 року, про що були повідомлені учасники кримінального провадження.
До початку касаційного розгляду захисник засудженого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_10 подав заяву, в якій просить відкласти касаційний розгляд на іншу дату, оскільки він перебуває на лікарняному та не має можливості 16 березня 2021 року прибути в судове засідання касаційного суду. (вх. № 5994/0/170-21 від 15.03.2021)
Обговоривши зазначене питання, вислухавши думку прокурора, який вважав за необхідне відкласти касаційний розгляд, колегія суддів з врахуванням вимог ст. 52 ч. 2 п. 4 КПК України вважає за необхідне задовольнити клопотання захисника та з цих підстав відкласти касаційний розгляд на іншу дату.
Керуючись ст.ст. 434, 441 КПК України, Суд
постановив:
Клопотання захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_10 задовольнити.
Розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_6 у касаційній інстанції відкласти на 14 годину 30 хвилин 13 квітня 2021 року, про що повідомити учасників судового провадження.
Ухвала Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3