ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/675/21 Провадження № 1-кп/636/625/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2021 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі- ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві матеріали кримінального провадження № 0000850, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.06.2020 року за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, одруженого, на підставі ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.306, ч.2 ст.307 КК України,

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Антрацит, Луганської області, українки, громадянки України, офіційно не працюючої, раніше не засудженої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресом: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Чугуївського міського суду Харківської області надійшло вищезазначене кримінальне провадження.

У судовому засіданні від 04.06.2021 р. прокурором заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме на шістдесят днів з посиланням на наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а також з метою забезпечення обвинуваченими процесуальних обов`язків по зазначеному кримінальному провадженню.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та вказував, що на теперішній час існують ризики того, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду у зв`язку з мірою покарання, яка загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів. Крім цього обвинувачений може продовжити злочинну діяльність, а саме й надалі вчиняти аналогічні дії, що пов`язані із незаконним збутом особливо небезпечних психотропних речовин, оскільки під час досудового розслідування задокументовано неодноразові дії щодо збуту даної речовини, або незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. Факт незаконного впливу з боку ОСОБА_4 , на свідків підтверджується їх показами. Враховуючи обставини кримінального провадження, за яких обвинувачений ОСОБА_4 , проживає в одному населеному пункті разом з іншими допитаними свідками, може мати інформацію щодо їх фактичного місця мешкання та місця перебування, що дає можливість обвинуваченому застосувати відносно них фізичний та психологічний вплив з метою зміни показань у подальшому на свою користь. Тому інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та його належну поведінку.

У судовому засіданні ОСОБА_4 , та його захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Так, захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 у поданому до суду клопотанні просив суд відмовити у продовженні стосовно ОСОБА_4 , строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати стосовно останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний час. В обґрунтування клопотання захисник посилався на порушення прокурором при зверненні до суду із клопотанням строків, визначених чинним КПК України, що не дало стороні захисту можливості своєчасно ознайомитись із клопотанням та підготувати та надати суду свої доводи та аргументи з поставленого питання, узгодити правову позицію захисту. Також захисник в своєму клопотанні вказував на неналежне обґрунтування прокурором факту існування передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України ризиків, посилався на існування у його підзахисного стійких соціальних зав`язків у місці постійного мешкання, його сімейний стан та наявності у нього двох неповнолітніх дітей. Також захисник посилався на ті обставини, що ОСОБА_4 , співпрацював зі слідством, визнавав себе винним у вчиненні інкримінованих йому діянь, не має жодного наміру переховуватись від суду чи вчиняти інші злочини, впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти зміни запобіжного заходу, а обвинувачений ОСОБА_4 , підтримав клопотання свого захисника та просив змінити стосовно нього запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 25.02.2021 р. обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із правом внесення застави, який був продовжений до 19.06.2021 р..

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, які застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст. 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності як обґрунтованої підозри, так і вищенаведених ризиків.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не дозволить запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу, передбачено ст. 183 КПК України.

Частина 2 ст. 177 КПК України наголошує, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, в кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

За правовими позиціями ЕСПЛ «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого.

Суд, розглядаючи питання доцільності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, враховуючи, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, приходить до наступного.

Обвинувачений ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за які законом передбачено покарання до 12 років позбавлення волі, що дає підстави вважати реально існуючим ризик того, що з урахуванням тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винним, останній спробує переховуватись від суду.

Крім того, аргументи сторони захисту з цього приводу є формальними та носять характер припущень. Між тим, обвинувачений володіє інформацію про місце проживання свідків у провадженні та, перебуваючи на волі, обвинувачений матиме можливість незаконно впливати на свідків, які на теперішній час не допитані судом.

Відомості про існування законного джерела доходу обвинуваченого на теперішній час суду не надані, крім того, виходячи зі змісту клопотання прокурора, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні низки злочинів, пов`язаних незаконним збутом особливо небезпечних психотропних речовин, а також у використанні грошових коштів, отриманих від незаконного обігу психотропних речовин, в зв`язку із чим суд вважає доведеним існування ризику того, що при обранні до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, останній продовжить вчинення кримінальних правопорушень.

Крім того, не зважаючи на існування у обвинуваченого певних соціальних зв`язків та його сімейний стан, настання кожного окремо, та усіх у сукупності ризиків можливе і з урахуванням невідворотності призначення реального покарання особі, оскільки санкція ч.1 ст. 306 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» N.°14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5&1(с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.2007).

З урахуванням наведених обставин, а також того, що ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні злочинів, які відповідно до положень ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких та особливо тяжких, суд вважає, що на момент розгляду клопотання прокурора встановлено наявність обґрунтованої підозри та достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на теперішній час не зменшились та продовжують існувати, інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не дозволять забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і його належну поведінку, а також запобігти спробам переховування від суду, незаконного впливу на свідків у провадженні та вчиненню іншого злочину, і приходить до висновку про відсутність підстав для скасування, зміни запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 , отже суд вважає доцільним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

При цьому судом враховується та обставина, що стороною захисту під час розгляду клопотання не доведено, що ризики, на які посилався в своїх ухвалах слідчий суддя та суд при обранні та продовженні стосовно ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на теперішній час зменшились або перестали існувати.

При цьому, суд вважає за необхідне залишити без змін розмір застави, визначений в ухвалі суду від 25.02.2021р. у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1135000 (один мільйон сто тридцять п`ять тисяч) грн. (500*2270,00 грн.)

Керуючись ст. ст.176, 177, 178, 183, 184, 196, 331, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харкова, громадянину України, одруженому, на підставі ст. 89 КК України не судимому, зареєстрованому та фактично мешкаючому за адресою: АДРЕСА_1 , строк тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на 60 діб, тобто до 02 серпня 2021 року включно.

Визначити розмір застави для ОСОБА_4 у межах 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1135000 (один мільйон сто тридцять п`ять тисяч) грн. (500*2270,00 грн.) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як обвинуваченими, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок : отримувач ТУ ДСА в Харківській області , банк отримувача: ДКСУ, м. Київ, МФО 820172, р/р UA0006674, призначення платежу застава, № ухвали суду та назва суду, ПІБ платника застави, сума застави, дата внесення застави.

Після внесення визначеної суми застави обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого обов`язки: 1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду; 2) не відлучатися з Харківської області, м. Чугуєва, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованих йому злочинів; 4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 5) здати на зберігання слідчому, прокурору свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

В задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отриманні її копії.

Суддя ОСОБА_1