Справа № 128/679/21
ВИРОК
Іменем України
15 березня 2021 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,
розглянувши в приміщенні Вінницького районного суду Вінницької області в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.02.2021 за № 00000022, по обвинуваченню
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Вороновиця, Вінницького району Вінницької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
УСТАНОВИВ:
02.02.2021 близько 19 год 00 хв ОСОБА_3 перебувала у своїй квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , де вона проживає разом зі своїм онуком ОСОБА_2 .
Близько 19 год 05 хв в кімнату до ОСОБА_3 зайшов її онук ОСОБА_2 та безпричинно, умисно, наніс їй близько 3-4 ударів кулаками правої та лівої руки в область її обличчя. В результаті вказаних протиправний дій ОСОБА_2 потерпіла ОСОБА_3 втратила рівновагу та впала обличчям на підлогу.
В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, направлені на нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_2 повторно наніс ОСОБА_3 , яка лежала на підлозі, близько 4-5 ударів правою та лівою ногами в область її тулуба.
Своїми протиправними діями ОСОБА_2 спричинив потерпілій ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді: множинних забоїв м`яких тканин голови, підшкірних крововиливів м`яких тканин голови; струсу головного мозку, що згідно з висновком судово-медичної експертизи № 21 від 18.02.2021 відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
До обвинувального акта додано заяву від 26.02.2021 щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеній в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , відповідно до якої ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. Згідно з даною заявою ОСОБА_2 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Також до обвинувального акта додано заяву потерпілої ОСОБА_3 від 01.03.2021, в якій вона погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. Згідно з даною заявою ОСОБА_3 ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодилась на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Згідно з ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Під час досудового розслідування ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини і погоджується з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор звернулась до суду обвинувальним актом, в якому зазначила клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Потерпіла ОСОБА_3 погодилась із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті, а також на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути в порядку, визначеному ч. 2 ст. 381 КПК України.
При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши обвинувальний акт та оцінивши додані до нього матеріали, суд вважає, що на досудовому розслідуванні дії ОСОБА_2 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

На підтвердження вини обвинуваченого суд приймає до уваги встановлені органами досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд враховує, що він перебуває на профілактичному наркологічному обліку Комунального некомерційного підприємства «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради» з 24.02.2020 як особа, що має розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю зі шкідливими наслідками (довідка Комунального некомерційного підприємства «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради» від 18.02.2021 № 497); за місцем проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями та схильний до самогубства; вчиняє домашнє насильство (довідка-характеристика Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області від 15.02.2021 № 02-29/35), раніше притягався до кримінальної відповідальності (довідка станом на 04.02.2021); не працює.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.
Обставинами, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального проступку щодо особи похилого віку та щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючої та обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, суд вважає достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_2 , а також попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді громадських робіт в межах санкції статті обвинувачення. В даному випадку таке покарання як громадські роботи повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворе покарання з тих, які передбачені за вчинений кримінальний проступок.
Суд не вбачає підстав для призначення ОСОБА_2 покарання у виді штрафу, так як вважає, що таке покарання не є достатнім для виправлення обвинуваченого, є надто м`яким з врахуванням обставин вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, а також судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_2 не працевлаштований.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались, клопотань про їх застосування до суду не надходили.
Питання щодо судових витрат та речових доказів судом не вирішується, оскільки речові докази та витрати на залучення експертів у даному кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 381, 382, 394, 395 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

Вирок суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку надіслати учасникам судового провадження.

СУДДЯ ОСОБА_1