Провадження № 1-кс/761/9656/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
розглянувши в приміщені суду клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві підполковника поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000044, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 квітня 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду міста Києва 29 квітня 2021 року надійшло клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві підполковника поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000044, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 квітня 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про накладення арешту на майно вилучене 28.04.2021 в ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон «Ксіомі Редмі 9»; сім-картка з номерам мобільного оператора «лайфсел» № НОМЕР_1 ; сім-картка з номерам мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 ; засоби імітації у вигляді грошових коштів у іноземній валюті долари США банкнотами номіналом по 100 доларів США кожна, серія КВ № 14859854М кожна у кількості 50 шт.

Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що до правоохоронних органів звернулась ОСОБА_7 із заявою про вимагання службовими особами Департаменту соціальної політики Київської міської державної адміністрації та Київського геріатричного пансіонату неправомірної винагороди за сприяння у поміщенні до закладу пристарілого ОСОБА_8 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з вимаганням неправомірної вигоди у ОСОБА_7 за сприяння у поміщенні до Київського геріатричного пансіонату ОСОБА_8 , причетні ОСОБА_9 та ОСОБА_6 .

28.04.2021 ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Під час проведення особистого обшуку старшим слідчим СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_10 у ОСОБА_6 виявлено та вилучено мобільний телефон «Ксіомі Редмі 9» та 2 сім-картки з номерам мобільного оператора «лайфсел» № НОМЕР_1 та «Київстар» № НОМЕР_2 , а також засоби імітації у вигляді грошових коштів у іноземній валюті долари США банкнотами номіналом по 100 доларів США кожна, серія КВ № 14859854М кожна у кількості 50 шт.

28.04.2021 постановою старшого слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві підполковника поліції ОСОБА_4 вищевказані виявлені та вилучені документи визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження.

Таким чином з метою збереження речових доказів та проведення інших слідчих та процесуальних дій, орган досудового розслідування та процесуальний керівник вважають за необхідне накласти арешт на вищевказані речові докази вилучені 28.04.2021 в ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_6 .

У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання про арешт майна, просив його задовольнити.

Володілець майна та його захисник в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, причин неявки не повідомили.

Заслухавши пояснення слідчого щодо заявленого клопотання про арешт майна, дослідивши клопотання та додані на його обгрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом Шевченківського УП ГУНП у м. Києві за процесуальним керівництвом Шевченківської окружної прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000044 від 13 квітня 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Звернення слідчого з клопотанням про арешт на вказане тимчасово вилучене майно зумовлено необхідністю збереження речових доказів, оскільки вилучені предмети мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.
Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.
Постановою слідчого у кримінальному провадженні майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, визнано речовим доказом.
Згідно ч 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
При цьому, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.
За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, тимчасово вилученого під час проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_6 , з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, що залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя також приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.
Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, тимчасово вилученого 28 квітня 2021 року під час проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_6 , а саме: засоби імітації у вигляді грошових коштів у іноземній валюті долари США банкнотами номіналом по 100 доларів США кожна, серія КВ № 14859854М кожна у кількості 50 шт.

Водночас, слідчий суддя не вбачає підстав для накладення арешту на мобільний телефон «Ксіомі Редмі 9», сім-картка з номерам мобільного оператора «лайфсел» № НОМЕР_1 , сім-картка з номерам мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 , оскільки слідчим в клопотанні не наведено, за якими саме ознаками вказане майно віднесено до речових доказів у кримінальному провадженні №0000044 від 13.04.2021 у зв`язку з чим у цій частині клопотання слідчого не підлягає задоволенню

Керуючись статтями 2, 7, 8, 98, 170-173, 309, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві підполковника поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000044, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 квітня 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про накладення арешту на майно задовольнити частково.
Накласти арешт на тимчасово вилучене 28.04.2021 в ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_6 майно, а саме:
- засоби імітації у вигляді грошових коштів у іноземній валюті долари США банкнотами номіналом по 100 доларів США кожна, серія КВ № 14859854М кожна у кількості 50 шт.

У задоволенні іншої частини вимог клопотання - відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1