Справа №403/426/20
провадження №1-кп/403/21/21
В И Р О К І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2021 року смт.Устинівка
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
с.Камянка Устинівського району
Кіровоградської області, адреса місця
проживання, зареєстрована у встановленому
законом порядку та фактичного місця
проживання:
АДРЕСА_1 , не працюючого,
маючого професійно-технічну освіту, не
одруженого, громадянина України,
відомості про перебування на військовому
обліку як військовозобовязаного - відсутні,
раніше не судимого
у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125 КК України,
31.10.2020 року близько 11 год. 40 хв. між обвинуваченим ОСОБА_5 , який приїхав до подвіря будинку АДРЕСА_2 за місцем проживання гр-нки ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 , та потерпілою ОСОБА_4 , яка в цей час проходила по вказаній вулиці, виникла сварка, під час якої обвинувачений, на ґрунті особистих неприязних відносин з потерпілою, внаслідок раптово виниклого умислу, спрямованого на заподіяння їй тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно та цілеспрямовано, підійшовши до потерпілої ОСОБА_4 , наніс їй правою рукою, зжатою в кулак, один удар в область обличчя та лівою рукою, зжатою в кулак, один удар у праве вухо, внаслідок чого потерпіла впала на землю. Після цього, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, обвинувачений ОСОБА_5 наніс потерпілій близько двох ударів ногами по спині та, сівши зверху на живіт потерпілої і схопившись обома руками за її шию, почав душити потерпілу, перекриваючи таким чином їй дихання. В подальшому, піднявшись, обвинувачений ОСОБА_5 завдав потерпілій ще два удари ногами в область грудної клітки. Внаслідок вказаних дій обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 було заподіяне тілесне ушкодження у вигляді садна верхньої губи, яке згідно висновку експерта №187 від 04.11.2020 року за результатами проведення судово-медичної експертизи має ознаки легкого тілесного ушкодження.
Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження.
Крім того, 31.10.2020 року близько 12 год. 00 хв. між обвинуваченим ОСОБА_5 , який перебував біля подвіря будинку АДРЕСА_2 за місцем проживання гр-нки ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 , та потерпілою ОСОБА_7 , яка в цей час підійшла до вказаного домоволодіння, виникла сварка, під час якої обвинувачений, на ґрунті особистих неприязних відносин з потерпілою, внаслідок раптово виниклого умислу, спрямованого на заподіяння їй тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно та цілеспрямовано, підійшовши до потерпілої ОСОБА_7 , наніс їй правою рукою, зжатою в кулак, один удар в область обличчя. Внаслідок вказаних дій обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_7 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді садна під правим оком та садна під нижньою щелепою з права, які згідно висновку експерта №186 від 04.11.2020 року за результатами проведення судово-медичної експертизи мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження.
Допитаний всудовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в нанесенні тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_7 за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю. Суду показав, що дійсно 31.10.2020 року в обідній час, він приїхав до подвіря будинку за місцем проживання гр-нки ОСОБА_6 по АДРЕСА_3 , в якої виконував роботи по копанню зливної ями, щоб попросити грошей на придбання пива. Був знервований, оскільки мав борг в магазині і його звільнили з роботи. В подальшому між ним та потерпілою ОСОБА_8 , яка йшла по вулиці, виникла сварка, під час якої він, не стримавши себе, наніс декілька ударів потерпілій та після того, як вона впала, сів на неї зверху та почав душити. Точної кількості ударів не памятає, оскільки до цього вживав спиртні напої, однак нанесених ним ударів було кілька. Допускає, що завдавав ударів ногами та руками. Після того, як сусідка гр-нка ОСОБА_9 почала кричати до нього, що він робить, він відволікся на неї і в цей час потерпіла ОСОБА_8 підвелась та забігла до будинку ОСОБА_6 .. В цей час до подвіря ОСОБА_6 прийшла дочка потерпілої ОСОБА_8 - ОСОБА_10 , яка проживає поряд та яку позвала сусідка ОСОБА_9 . Чітко обставин нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 він не памятає через свій стан, обумовлений вживанням алкоголю та знервованістю, але памятає, що разом з потерпілою ОСОБА_10 він впав на землю та придавив її. Допускає нанесення ним одного ударі в область голови потерпілої. В скоєному щиро розкаявся.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання по розгляду кримінального провадження не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду кримінального провадження повідомлялась у встановленому законом порядку. З огляду на викладене, відповідно до положень ст.325 КПК України судом, після заслуховування думки учасників судового провадження щодо можливості за відсутності потерпілої з`ясувати всі обставини, передбачені ч.1 ст.91 КПК України, та, враховуючи, що згідно п.2 ч.3 ст.56 КПК України брати участь у судовому провадженні є правом потерпілого, судовий розгляд кримінального провадження проведено без участі потерпілої ОСОБА_7 ..
При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд, з урахуванням думки учасників судового провадження: прокурора, потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого, які не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ними визнаються та не оспорюються, зокрема, події кримінального правопорушення (часу, місця, способу вчинення), винуватості обвинуваченого у його вчиненні; переконавшись, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позицій; розяснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням висновків експертизи, доказів, характеризуючих особу обвинуваченого та необхідних для вирішення судом питань, передбачених п.2 ч.3 ст.374 КПК України.
Згідно висновку експерта №187 від 04.11.2020 року за результатами проведення судової медичної експертизи потерпілій ОСОБА_4 було заподіяне тілесне ушкодження у вигляді садна верхньої губи, яке має ознаки легкого тілесного ушкодження (а.п.128).
Згідно висновку експерта №186 від 04.11.2020 року за результатами проведення судової медичної експертизи потерпілій ОСОБА_7 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді садна під правим оком та садна під нижньою щелепою з права, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень (а.п.129).
Згідно з розясненнями, які містяться в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (далі - Постанови від 24.10.2003 року №7), за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.
На підставі викладеного, здійснюючи відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд в межах висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті за правовою кваліфікацією його дій за ч.1 ст.125 КК України, та враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_5 щодо обставин вчинення ним кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125 КК України, які є послідовними, логічними та не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння змісту цих обставин обвинуваченим, суд приходить до висновку, щомали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 ; ці діяння містять склад кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження; його вина у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125 КК України, є встановленою та доведеною і він підлягає покаранню за вчинені ним кримінальні правопорушення.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Відповідно до ч.2 ст.12 КК України вчинені обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.125 КК України, класифікуються як кримінальні проступки.
За змістом п.3 Постанови від 24.10.2003 року №7, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
З урахуванням викладеного, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 являється особою раніше не судимою, до кримінальної відповідальності притягується вперше (а.п.156, 163).
Обвинувачений ОСОБА_5 не працюючий, проживає однією сімєю з гр-нкою ОСОБА_12 без реєстрації шлюбу, по місцю проживання характеризується посередньо (а.п.158, 159).
Згідно відповіді КНП «Устинівська центральна районна лікарня» Устинівської районної ради Кіровоградської області обвинувачений ОСОБА_5 на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.п.161).
Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що помякшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття з огляду на критичну оцінку обвинуваченим вчиненого ним протиправного діяння, його осуді та визнанні ним повністю своєї вини в умисному заподіянні потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , за кожним із вчинених ним кримінальних правопорушень, судом по справі не встановлено.
При цьому висновок суду про відсутність в діях обвинуваченого ОСОБА_5 (по факту умисного нанесення ним потерпілій ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень) такої обтяжуючої його покарання обставини як повторність, ґрунтується на положеннях ст.337 КПК України, відповідно до якої судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Враховуючи, що в обвинувальному акті відповідно до вимог ст.291 КПК України повторність не була визначена як обставина, що обтяжує покарання обвинуваченому, суд позбавлений можливості змінити правову кваліфікацію дій обвинуваченого в цій частині, оскільки це не покращуватиме його становища як особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Крім того, даючи оцінку показанням самого обвинуваченого про вживання ним спиртних напоїв та перебування в стані сп`яніння під час нанесення тілесних ушкоджень потерпілим, судом не встановлено як таку, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , обставину перебування його в стані алкогольного спяніння, з урахуванням розгляду кримінального провадження виключно в межах предявленого обвинувачення відповідно до вимог ст.337 КПК України та відсутність в предявленому ОСОБА_5 обвинуваченні обставини, передбаченої п.13 ч.1 ст.67 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує також вимоги ст.65 КК України щодо призначення судом покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, з урахуванням того, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до санкції ч.1 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.
Судом враховується, що обвинувачений ОСОБА_5 є працездатним, однак не працевлаштований за трудовим договором, а тому призначення покарання у виді виправних робіт є неможливим. За змістом ч.ч.1, 2 ст.53 КК України штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу. При цьому розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного.
Майновий стан обвинуваченого ОСОБА_5 не свідчить про той факт, що він не має джерел для сплати штрафу, оскільки обвинувачений, згідно наданих ним в судовому засіданні пояснень, перебуває на обліку в центрі зайнятості та отримує щомісячну допомогу по безробіттю у розмірі 2000,00 грн., займається виконанням тимчасових робіт по найму, внаслідок чого має можливість отримати дохід у формі грошових коштів.
На підставі викладеного, суд, відповідно до положень ст.65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 з урахуванням: ступеня тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень,які є кримінальними проступками; особи обвинуваченого, який являється раніше не судимим, до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується посередньо, його щирого каяття у вчинених кримінальних правопорушеннях та відсутності їх тяжких наслідків, а також обставин, які обтяжують його покарання, приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.125 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за вчинені ним кримінальні проступки, що виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації юридичної відповідальності буде відповідним характеру вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, їх небезпечності, даним про особу обвинуваченого, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні, а саме: витрати, пов`язані із залученням експерта, - відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 368, 369, 371, 373-376, 392, 394, 395, 532 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 850 грн. 00 коп. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Устинівський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1