Справа № 342/1388/17
Провадження № 1-кп/342/8/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000261 від 07.11.2017 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кваси, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, військовозобов`язаного, відбуває покарання у вигляді позбавлення волі призначене вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 28.05.2019

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_3

захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи (розбій).

Кримінальне правопорушення було вчинено за таких обставин:

27 жовтня 2017 року близько 20-00 год. ОСОБА_3 разом із ОСОБА_9 прийшли до житлового будинку потерпілого ОСОБА_10 в с.Росохач, Городенківського району Івано-Франківської області, з метою вживання алкогольних напоїв. Оскільки в ОСОБА_10 в господарстві алкогольних напоїв не було, ОСОБА_9 пішов до магазину для того, щоб їх придбати. ОСОБА_3 та ОСОБА_10 залишились в житловому будинку. ОСОБА_3 перебуваючи в одній із кімнат житлового будинку побачив на дерев`яній полиці біля ліжка мобільний телефон «Нокіа 1200 RH-99» та зарядний пристрій до нього, яким вирішив заволодіти. Користуючись вигідною для себе обстановкою, а саме тим, що ОСОБА_10 вийшов з житлового будинку на подвір`я, ОСОБА_3 діючи умисно, таємно заволодів мобільним телефоном та зарядним пристроєм до нього, які поставив у ліву зовнішню кишеню своєї куртки, не маючи при цьому реальної можливості розпорядитися даним майном. Коли ОСОБА_10 повернувся до житлового будинку, то виявив відсутність свого мобільного телефону та зарядного пристрою. В подальшому, під час спілкування з ОСОБА_3 побачив у кишені його куртки вищевказаний мобільний телефон та зарядний пристрій. Тоді, ОСОБА_10 попросив ОСОБА_3 , щоб той повернув належне йому майно, однак ОСОБА_3 відмовився повертати мобільний телефон та зарядний пристрій, а умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою відкритого викрадення мобільного телефону та зарядного пристрою, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, розуміючи, що його таємні дії щодо заволодіння чужим майном виявлені потерпілим та набули характеру відкритих, доводячи свій злочинний умисел до кінця, вчинив напад на ОСОБА_10 в ході якого почав шарпати потерпілого за одяг, а в наступному взявши в руки кухонний ніж, який знаходився на столі в кімнаті, приклав його лезом до грудної клітки потерпілого та погрожував його застосуванням, тобто, погрожував застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, з метою утримання майна яким він заволодів. Потерпілий ОСОБА_10 сприйняв дані погрози, як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, а тому перестав чинити опір ОСОБА_3 внаслідок чого останній відкрито заволодів його мобільним телефоном «Нокіа 1200 RH-99» вартістю 50 грн., в якому знаходилась сім карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстра» вартістю 25 грн., без коштів на її рахунку, та зарядним пристроєм вартістю 10 грн., та з даним майном покинув господарство ОСОБА_10 розпорядився ним в подальшому на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальних збитків на загальну суму 85 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за пропозицією прокурора та за згодою інших учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, які вказані в обвинувальному акті, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, визначивши обсяг доказів, які будуть досліджуватись, здійснив допит обвинуваченого, заслухавши прокурора, дослідив дані, які характеризують особу ОСОБА_3 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, та вважає недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються. Просить суд його суворо не карати. Ствердив, що він зараз відбуває покарання і вже став на шлях виправлення та обіцяє більше не вчиняти кримінальних правопорушень.

До канцелярії суду поступила письмова заява за підписом потерпілого ОСОБА_10 . В якій зазначено про відсутність претензій до обвинуваченого, та прохання його суворо не карати.

Таким чином, суд встановив, що вина ОСОБА_3 у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи (розбої) - доведена повністю. Його дії за ч ч.1 ст. 187 Кримінального кодексу України кваліфіковані правильно.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, обставини вчинення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України (в редакції статті на момент скоєння) відносилось до злочинів середньої тяжкості, а в редакції статті на час винесення вироку до нетяжких злочинів.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність претензій потерпілого. Обтяжуючою обставиною є вчинення злочину повторно.

Суд враховує також дані про особу обвинуваченого, який раніше був неодноразово засудженим і останній раз 28.05.2019 Рахівським районним судом Закарпатської області до покарання у вигляді 7 років 8 місяців позбавлення волі, яке на даний час відбуває в установі виконання покарань, починаючи з моменту затримання 03.11.2017, також враховується і те, що він не одружений, на утриманні нікого немає, ніде не працює, не перебуває на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті і перебуває на психіатричному обліку, та згідно висновку судово-психіатричного експерта №322/2017 ОСОБА_3 на період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину перебував в стані і перебуває на даний час, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними, також він не потребує застосування примусових заходів медичного характеру. За місцем проживання ОСОБА_3 органом місцевого самоврядування характеризується посередньо.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, визначає ч. 2 ст. 65 Кримінального кодексу України.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до переконання, що обвинуваченому слід обрати покарання в межах санкції ч. 1 статті 187 КК України - у виді позбавлення волі, що буде необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього кодексу. При вирішенні питання щодо застосування положень ч.4 ст.70 КК України, суд враховує, що за вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 28.05.2019 року ОСОБА_3 остаточно призначено покарання на підставі ст.70 КК України у виді 7 років і 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.

Тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком з покаранням, призначеним вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 28.05.2019.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався в даному кримінальному провадженні. Однак обвинуваченого було фактично затримано 03.11.2017 року та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 06.11.2017. Він перебуває на даний час в установі виконання покарань, де відбуває покарання у вигляді позбавлення волі згідно вироку Рахівського районного суду Закарпатської області від 28.05.2019. Тому строк відбування покарання за даним вироком слід рахувати з часу фактичного затримання ОСОБА_3 03.11. 2017 року.

Цивільний позов та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368-371, 373-374, 394, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та призначеного покарання за вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 28.05.2019 року, остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у вигляді 7 (семи) років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.

Зарахувати в строк призначеного ОСОБА_3 покарання частково відбуте ним за попереднім вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 28.05.2019 року.

Відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного затримання 03.11.2017.

Речові докази:

- кухонний ніж, який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Городенківського ВП, знищити після набрання законної сили вироком суду;

- мобільний телефон марки Нокіа 1200 RH-99 з сім-карткою, який зберігається в потерпілого ОСОБА_10 , залишити законному володільцю, після набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім оскарження з підстав, визначених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1