Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/480/21
Справа № 711/1455/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2021 року слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , винесеного у кримінальному провадженні №0000174від 10.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

встановив:

Старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, за погодженням прокурора відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_7 , що винесене у кримінальному провадженні №0000174, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.02.2021, в якому просить застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави в розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування клопотання зазначено, що згідно з наказом № 435 ОС від 13.12.2018 Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області ОСОБА_6 призначений на посаду провідного спеціаліста відділу карантину рослин Управління фітосанітарної безпеки Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області.

Держпродспоживслужба утворена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», Постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 667 затверджено Положення про Держпродспоживслужбу. Територіальні органи Держпродспоживслужби утворені постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року №1092.

Відповідно до положення про Головне управління Держпродспоживслужбу України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 229 від 02.07.2014 (далі Положення), Держпродспоживслужба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції і який реалізує державну політику у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) відповідно до законів.

Відповідно до посадової інструкції провідного спеціаліста відділу карантину рослин управління фітосанітарної безпеки Головного Управління Держпродспоживслужби в Черкаській області ОСОБА_6 зобов`язаний: здійснювати в межах свої повноважень фітосанітарні заходи охороняти територію України від занесення регульованих шкідливих організмів здійснювати державний фітосанітарний контроль за дотриманням карантинного режиму і проведення заходів з перетину рослин при вирощуванні заготівлі вивезенню ввезенню експортуванню зберіганню переробці реалізації та використання об`єктів рослинного світу, надавати адміністративні послуги відповідно до чинного законодавства, також має право видавати фітосанітарні сертифікати на експорт та карантинні сертифікати на рослини продукти рослинного походження та інші об`єкти регулювання.

Відповідно ч. 3 ст. 18 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Приміткою до статті 364 КК України, встановлено, що службовими особами є особи, які постійно чи тимчасово здійснюють функції представників влади, а також обіймають постійно чи тимчасово на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним повноваженням.

Відповідно до ст. 68 Конституції України ОСОБА_6 зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України.

Згідно зі ст. ст. 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_6 забороняється використовувати свої службові повноваження або своє службове становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, а в разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язаний невідкладно вжити заходів щодо запобігання одержання такої неправомірної вигоди.

Діючи всупереч вимог законодавства, ОСОБА_6 , будучи представником органу виконавчої влади, маючи умисел на одержання для себе неправомірної вигоди за вчинення дій в інтересах особи, яка надає неправомірну вигоду, висловив вимогу ОСОБА_8 надати неправомірну вигоду за сприяння у вчинені певних дій під час видачі фітосанітарного сертифікату, за наступних обставин.

Так, 04.03.2021, в денний час, фізична особа підприємець ОСОБА_8 звернулась до ОСОБА_6 , як до посадової особи управління фітосанітарної безпеки Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області, з метою отримання фітосанітарного сертифікату для вивезення товару за кордон, отримала рахунки на оплату № ЧКЛБ 00491 від 04.03.2021 на суму 341,19грн, № ЧКЦО 00663 від 04.03.2021 на суму 130,11грн, по яким здійснила оплату в банківській установі, отримала квитанції про оплату на вказані суми.

Перебуваючи у службовому кабінеті б/н Управління фітосанітарної березки Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області, що розташований за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка,135, в ході розмови, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_8 , що за безперешкодне та швидке оформлення фітосанітарного сертифікату для експортування її товару за кордон, їй необхідно передати йому неправомірну вигоду в сумі 6 000 гривень.

У подальшому 05.03.2021, ОСОБА_8 усвідомлюючи, що без фітосанітарного сертифікату не зможе вивезти за кордон продукцію (соснові дошки), погодилася передати ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 6000 гривень.

У подальшому ОСОБА_6 доводячи свій умисел до кінця, будучи службовою особою, у порушення вищезазначених норм законодавства та службових обов`язків, переслідуючи мету одержання неправомірної вигоди для себе, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, достовірно знаючи про незаконність своїх дій, за попередньою домовленістю з ОСОБА_8 , яка 05.03.2021 прийшла до службового кабінету Управління фітосанітарної березки Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області, що розташований за адресою: м.Черкаси, бул. Шевченка,135, знаходячись поряд з робочим місцем ОСОБА_6 , де під час особистої зустрічі на його вимогу надала останньому неправомірну вигоду в сумі 6000 гривень, які за вказівкою ОСОБА_6 поклала у прозорий файл разом з рахунками на оплату № ЧКЛБ 00491 від 04.03.2021 на суму 341,19грн, № ЧКЦО 00663 від 04.03.2021 на суму 130,11грн, та квитанціями про оплату за 04.03.2021 на суму 341,20грн, від 04.03.2021 за 04.03.2021 на суму 30грн. та 70грн., від 04.03.2021 на суму 45,30грн, від 04.03.2021 на суму 130,20грн.

05.03.2021 в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_6 після отримання неправомірної вигоди, був затриманий на місці вчинення кримінального правопорушення за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, його протиправна діяльність була припинена, а грошові кошти в сумі 6 (шість) тис. грн. які були предметом неправомірної вигоди, вилучено.
Ініціатор клопотання зазначає, що у ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, метою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам з його боку переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, застосування вказаного запобіжного заходу також унеможливить незаконний вплив на свідків підозрюваним ОСОБА_6 .

Як зазначено органом досудового слідства ризики існують, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, із конфіскацією майна.

Таким чином, органом досудового розслідування, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність обґрунтованих ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, беручи до уваги вищевикладене та те, що підозрюваний ОСОБА_6 скоїв тяжкий злочин, за який, відповідно до ч. 3 ст. 368 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, із конфіскацією майна, а тому у органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні щодо нього найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав спрогнозувати можливу негативну поведінку підозрюваного, які обумовлюють необхідність його ізоляції.

Таким чином, орган досудового розслідування вважає необхідним застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 виключно у виді тримання під вартою, оскільки лише такий запобіжний захід належним чином попередить настання ризиків та забезпечить виконання, покладених на підозрювану, процесуальних обов`язків.

Разом з цим, при обранні альтернативного запобіжного заходу у виді застави, з урахуванням обставин кримінального провадження, необхідно визначити підозрюваному заставу, яка буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у останнього бажання перешкоджати досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні, в повному обсязі виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, - призначити заставу в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Крім того, орган досудового розслідування вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_6 ряд обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 підтримали та просили його задовольнити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного зазначив, що заперечує проти внесеного клопотання, оскільки вважає підозру необґрунтованою. Також вказав, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення, нічим не підтверджені. Вважає, що доказів того, що підозрюваний буде переховуватись чи знищить слід злочину, не доведено. Просив врахувати, що підозрюваний має постійне місце проживання, а також те, що на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина. Таким чином, просив застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою домашній арешт.

В судовому засіданні підозрюваний підтримав доводи свого захисника.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді клопотання, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000174 від 10.02.2021, у рамках якого було подане клопотання, слідчий суддя при ходить до наступник висновків:

клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст.183, 184 КПК України.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою і підставою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Так, встановлено, що 06.03.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

При цьому, надаючи оцінку обґрунтованості підозри, варто звернути увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997 у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, § 51; рішення від 30.08.1990 у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).

Оцінивши досліджені у судовому засіданні матеріали клопотання, з огляду на їх вагомість та взаємозв`язок, слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування кримінального провадження № 0000174 від 10.02.2021 наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, покарання за яке передбачає можливість позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором наведені, у відповідності до ст.ст. 177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу, а також враховані обставини, які повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу.

Між тим, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, тобто, постановлення обвинувального вироку (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Слід зазначити, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Між тим, не може слугувати підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилання слідчого та прокурора на те, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дії з використанням службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом. Також відсутні підтверджуючі дані, які б свідчили про можливість підозрюваного, враховуючи його майновий стан, застосувати до нього альтернативний запобіжний захід заставу.

Таким чином, прокурором та слідчим не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі досудового розслідування не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, ні в клопотанні, ні у судовому засіданні стороною обвинувачення не наведені обставини та не надані докази, які б підтверджували наявність ризиків, які викликають необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави. Крім того, на час розгляду справи за цим клопотанням, стороною обвинувачення не наведені об`єктивні дані, які б свідчили, що підозрюваний ухиляється від слідства.

За приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Крім того, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує: особу підозрюваного; його вік; відсутність даних про судимість та даних про притягнення до кримінальної відповідальності; наявність неповнолітньої дитини; матеріальний стан підозрюваного; мету застосування запобіжного заходу, а також положення Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Таким чином, враховуючи доводи сторони обвинувачення та сторони захисту, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні внесеного клопотання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, оскільки, у даному випадку, такий запобіжний захід не відповідає засадам розумності і пропорційності застосування запобіжного заходу, а також не забезпечує справедливої рівноваги між публічним інтересом демократичного суспільства та необхідністю поважати право на свободу.

Зважаючи на правову позицію, викладену у рішенні Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», - при розгляді клопотання про обрання або ж продовження строку тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Оцінюючи потреби досудового розслідування по даному кримінальному провадженню у контексті засад верховенства права та недопущення дискримінаційного поводження з особою, беручи до уваги гарантії невідворотності кримінальної відповідальності за вчинення злочину та презумпцію невинуватості і забезпечення доведеності вини, з огляду на обставини кримінального провадження та ступінь обґрунтованості підозри, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При цьому, слідчий суддя враховує доводи як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, зокрема: переховуватись від органу досудового розслідування, прокурора та суду; незаконно впливати на свідків з метою схилення їх до дачі завідомо не правдивих показань, а також перешкоджати кримінальному провадження шляхом спілкування з іншими особами, які також можуть бути причетні до вчинення вказаного злочину, так як на цей час не встановлено джерело походження психотропної речовини та інші обставини, які підлягають доказуванню; вчиняти інші злочини, у тому числі з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого йому злочину, а також аналогічні тим, у якому він підозрюється, враховуючи санкцію ч. 3 ст. 368КК України та покарання, яке може бути визначено судом, у разі доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Крім того, слід зазначити, що домашній арешт складає позбавлення волі в значенні Конвенції з прав людини та основоположних свобод і тому він відповідає одній з дозволених підстав згідно зі статтею 5.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України).

При обранні міри запобіжного заходу, слідчий суддя, у відповідності до ст.178 КПК України враховує стан здоров`я підозрюваного та те, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимий, характеризується позитивно.

У відповідності до п.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4 від 4 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до КПК України», вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року ), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини та зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.
При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»)

Відповідно до статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України на підозрювану слід покласти певні обов`язки, які забезпечать процесуальну поведінку підозрюваної під час здійснення досудового розслідування цього кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 184, 194, 196, 309, 372, 376 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволення клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави в розмірі сорок розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відносно ОСОБА_6 - відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб, тобто до 04 травня 2021 року включно.

Заборонити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покидати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 - з 20.00 год. до 07.00 год. наступної доби.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_6 ,у відповідності до вимог ч.5 ст.194 КПК України, прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою.

Копію даної ухвали вручити підозрюваному, слідчому, в провадження якого знаходиться справа та прокурору Черкаської області - для відому.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 09 березня 2021 року о 16.15 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1