Справа № 644/ 4945 /20
н.п. 1-кп/644/ 76 /21
В И Р О К
іменем України
21 квітня 2021 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0001199 від 05.06.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз 08.12.2020 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
04.06.2020 року близько 23-50 год., точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 знаходячись на території приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вирішив проникнути до приміщення жилого флігелю з метою викрадення чужого майна. Реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, діючи таємно, із корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи повторно, незаконно проник до вказаного флігелю, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 спали, таємно викрав зі столу два мобільних телефони ОСОБА_5 та куртку, що знаходилась на вішалці та в подальшому, коли обшукував рюкзак ОСОБА_6 , остання прокинулась та побачивши ОСОБА_4 закричала. Після чого, ОСОБА_4 розуміючи, що його злочинні дії стали очевидними для оточуючих, відкрито заволодів майном ОСОБА_5 , а саме: мобільним телефоном марки «ZTE Blade А7» вартістю 1947,50 грн., мобільним телефоном марки «ZTE Blade Х3» вартістю 1020,00 грн. та курткою фірми «PUMA» вартістю 675,00 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 згідно висновку судово товарознавчої експертизи № 2657/20 від 09.06.2020 року, матеріальну шкоду на загальну суму 3642,50 грн.

Допитаний у судовому засіданні у якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини скоєння злочину, як вони викладені вище.

Потерпілий надав суду письмову заяву про проведення судового розгляду за його відсутності та зазначив про свою згоду щодо проведення судового засідання в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Прокурор та обвинувачений також вважали за доцільне розглянути справу в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.
Судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Учасникам кримінального провадження роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, суд за згодою прокурора, потерпілого, обвинуваченого і у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, дійшов до висновку про недоцільність дослідження доказів у повному обсязі, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 186 КК України, тобто відкрите викладення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у житло.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд згідно ст. 66 КК України визнає щире каяття, сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збиту.

Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, останній раз 08.12.2020 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, ОСОБА_4 приєднано невідбуте покарання за вироком Якимівського районного суду Запорізької області від 05.11.2020 року та остаточно призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей чи інших непрацездатних осіб не має.

На час розгляду даного кримінального провадження, судом встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання призначене вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 08.12.2020 року за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№45)».

Призначаючи покарання за скоєне, суд керується нормами ч. 2 ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховуючи, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого ним умисного корисливого кримінального правопорушення, а також дані, що характеризують особуобвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за умисні корисливі злочини, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, не одружений.

Суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових кримінальних правопорушень і досягнення інших цілей покарання, враховуючи обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, відношення обвинуваченого до скоєного, думки прокурора, потерпілого, вважає, що виправлення обвинуваченого можливо при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням вказаних обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства, а тому підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що призначення ОСОБА_4 , покарання у виді позбавлення волі буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, справедливим і співмірним вчиненому кримінальному правопорушенню.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті (призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень), призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

З вироку Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 08.12.2020 року, вбачається, що строк відбування покарання ОСОБА_4 , обраховується з часу його фактичного затримання з 29.08.2020 року. На час постановлення нового вироку ОСОБА_4 відбуває покарання призначене за вирокомвід 08.12.2020 року реально, в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№45)».

Враховуючи, те що ОСОБА_4 засуджується за скоєння кримінального правопорушення - злочину, який він вчинив до постановлення вироку Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 08.12.2020 року, суд приходить до висновку, що остаточне покарання повинно бути йому призначене за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.118 КПК України, витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.
Відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України, залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Матеріали кримінального провадження не містять доказів щодо оплати судовому експерту ОСОБА_7 за рахунок Державного бюджету України витрат за проведення судової товарознавчої експертизи № 2657/20 від 09.06.2020 року.

Отже, питання щодо стягнення з обвинуваченого судових витрат за проведення експертизи судом не розглядалося.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання щодо речових доказів вирішується судом відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, визначити ОСОБА_4 шляхом часткового складання покарань призначених за даним вироком та вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 08.12.2020 року, та призначити остаточне покарання у виді 5 років (п`яти) 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк призначеного ОСОБА_4 покарання за даним вироком рахувати з 21 квітня 2021 року.

Зарахувати в строк покарання призначеного ОСОБА_4 за даним виром, строк частково відбутого покарання за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 08.12.2020 року, з 29.08.2020 року по 21.04.2021 року.

Речові докази: мобільний телефон марки «ZTE Blade А7» (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ); мобільний телефон марки «ZTE Blade Х3» (ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 ); куртку осінньо-весінню чорного кольору фірми «PUMA», які знаходяться на відповідальному зберіганні потерпілого, після набрання вироком законної сили вважати повернутим потерпілому ОСОБА_5 .

Копію вироку вручити прокурору і обвинуваченому негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через районний суд.

Головуючий суддя: ОСОБА_1