В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2020 року

м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження про обвинувачення:
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Рівне, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186,ч.2 ст.289 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Уперіод часу з 22 год. 30 хв. 24 квітня 2019 року по 06 год. 30 хв. 25 квітня 2019 року, ОСОБА_4 , перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою власного матеріального збагачення, діючи повторно, незаконно, всупереч волі потерпілого ОСОБА_6 , заволодів належним останньому транспортним засобом мопедом марки «FadaFD50QT-14», д.р.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, який він перекотив до занедбаного гаражного приміщення, розташованого поблизу будинку за місцем проживання, чим завдав потерпілому майнової шкоди у розмірі 4 992,47 грн.
Крім цього, 17 червня 2019 року, приблизно о 02 год. 22 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні кафе-бару «Смачна курка», щознаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Млинівська, 30, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою власного матеріального збагачення, скориставшись відсутністю спостереження, шляхом вільного доступу, діючи повторно, таємно викрав належну потерпілій ОСОБА_7 жіночу сумку чорного кольору з надписом «Cropp», в якій знаходився належний останній мобільний телефон марки «Samsung J7» вартістю 2 876,5 грн. та шкіряний гаманець коричневого кольору з надписом «Everydaytherapy» вартістю 121,58 грн. Із наявними у ньому грошовими коштами у сумі 600 грн. та належний потерпілому ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Iphone7» вартістю 5 160 грн., чим завдав ОСОБА_7 майнової шкоди у розмірі 3 598,08 грн., а ОСОБА_8 ? 5 160,00 грн.
Крім цього, 06 листопада 2019 року, приблизно о 00 год. 30 хв., ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою власного матеріального збагачення, діючи повторно, перелізши через паркан проник на територію приватного будинку АДРЕСА_3 , звідки із незачиненого гаражного приміщення, яке на праві власності належить потерпілому ОСОБА_9 , таємно викрав належне останньому майно, а саме: електропилку марки «EdonECS405-MT2000» вартістю 3 000 грн., магнітолу марки «Watson RR5885MU» вартістю 500 грн., на загальну суму 3 500 грн. Вказані речі ОСОБА_4 перекидав через огорожу території будинку, однак, розпорядитись викраденим майном останньому не вдалось з причин, що не залежали від його волі, оскільки він був затриманий потерпілим.
Крім цього, 09 грудня 2019 року, приблизно о 21 год. 25 хв., ОСОБА_4 ,перебуваючи поблизу будинку №264, що знаходиться по вул. Соборна у м. Рівне, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою власного матеріального збагачення, діючи повторно, застосувавши насильство до потерпілої ОСОБА_10 , яке не було небезпечним для її життя чи здоров`я, та виразилось у нанесенні їй удару в область спини, у результаті чого вона впала та отримала легкі тілесні ушкодження у вигляді забою правого ліктьового суглобу з наявністю крововиливів, садна на 3-му та 5-му пальцях лівої кисті, відкрито викрав належну останній жіночу сумку чорного кольору вартістю 1 498,04 грн., у якій знаходились мобільний телефон марки «Samsung GT-I9300i» вартістю 1 266,67 грн., гаманець марки «AkaDeri» вартістю 468,75 грн. із вмістом грошових коштів у сумі 426 грн., загальною вартістю 3 659,46 грн., та інші особисті речі, які не становлять для потерпілої матеріальної цінності, та вчинив спробу втекти.Однак, довести злочин до кінця у частині розпорядження викраденим майном ОСОБА_4 не вдалось з причин, що не залежали від його волі, оскільки останній був затриманий очевидцями події на перетині вулиць Пересопницької та Кубанської у м. Рівне у ході переслідування.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав свою вину, підтвердив обставни, які зазначені у вироці. Зазначив, що враховуючи, що епізодів багато не може конкретно пояснити про всі обставини, однак зазначив, що уперіод часу з 22 год. 30 хв. 24 квітня 2019 року по 06 год. 30 хв. 25 квітня 2019 року, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , заволодів мопедом.
17 червня 2019 року, приблизно о 02 год. 22 хв., перебуваючи у приміщенні кафе-бару «Смачна курка», що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Млинівська, 30, скориставшись відсутністю спостереження, викрав жіночу сумку чорного кольору в якій знаходився мобільний телефон та гаманець коричневого кольору із наявними у ньому грошовими коштами у сумі 600 грн. мобільний телефон марки «Iphone7».
06 листопада 2019 року, приблизно о 00 год. 30 хв., перелізши через паркан проник на територію приватного будинку АДРЕСА_3 , звідки із незачиненого гаражного приміщення викрав майно, а саме: електропилку, магнітолу.
09 грудня 2019 року, приблизно о 21 год. 25 хв., перебуваючи поблизу будинку №264, що знаходиться по вул. Соборна у м. Рівне, застосувавши насильство до потерпілої ОСОБА_10 , що виразилось у нанесенні їй удару в область спини, у результаті чого вона впала, викрав жіночу сумку чорного кольору, у якій знаходились мобільний телефон, гаманець із вмістом грошових коштів у сумі 426 грн.
У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати та застосувати ст.69 КК України.
Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, щодо міри покарання обвинуваченому покладаються на розсуд суду.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 , суду показала, що перебуваючи у приміщенні кафе-бару «Смачна курка», з своїм знайомим ОСОБА_8 в неї викрали сумку в якій знаходився мобільний телефон та гаманець коричневого кольору із наявними у ньому грошовими коштами у сумі 600 грн. мобільний телефон марки «Iphone7». Щодо міри покарання обвинуваченому покладаються на розсуд суду.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 , суду показав, що перебуваючи у приміщенні кафе-бару «Смачна курка», з своєю знайомою ОСОБА_7 в якої викрали в сумку в якій знаходився мобільний телефон та гаманець. Щодо міри покарання обвинуваченому покладаються на розсуд суду.
Обвинувачений ОСОБА_4 у визнав свою вину у вчиненні злочинів передбачених .2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ч.2 ст.289КК України, та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження в суді. Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано вірно зач.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ч.2 ст.289 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням у інше приміщення, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, та як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів згідно ст.12 КК України, особу обвинуваченого
ОСОБА_4 вину у скоєному визнав повністю, щиро кається, його характеристику, а саме, що він раніше неодноразово судимий, у тому числі за злочини проти власності за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, востаннє за вироком Рівненського міського суду від 20.03.2014, який змінено ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 20.05.2014, за ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, яке у зв`язку із застосуванням до нього норм ч.5 ст.72 КК України у редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» (так званого «Закону Савченко») відбув 06.03.2018 судимість не знята та не погашена, на диспансерному обліку у лікарівпсихіатра та нарколога не перебуває, характеризуються посередньо.
Обставини, які пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.
Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України рецедив злочинів.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".
Суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_4 виключно у виді позбавлення волі, оскільки не знаходить достатніх підстав для призначення покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, або призначення покарання нижче від нижчої межі, згідно ст. 69 КК України. Призначаючи покарання у виді позбавлення волі на певний термін суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, вважає, що призначення такого покарання буде достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
На переконання суду, призначення обвинуваченому ОСОБА_4 такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.
Згідно ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
Виходячи з буквального змісту даної норми, як підставою для призначення більш м`якого покарання в ч.1 ст.69 КК вказується на дві групи чинників, які певним чином характеризують вчинений злочин і особу винного: а) наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; б) дані, що характеризують особу винного.
При цьому обставини, що пом`якшують покарання, як одна з підстав застосування статті 69 КК України, повинні мати певні кількісні та якісні характеристики. А відомості про особу винного, як самостійна підстава призначення більш м`якого покарання повинні оцінюватися судом в першу чергу з точки зору можливості досягнення таким (більш м`яким) покаранням тих цілей, які сформульовані в частині 2 статті 50 КК України.
Призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливе лише за наявністю двох розглянутих підстав застосування статті 69 КК України в їх єдності і сукупності.
Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом із застосуванням ст.69 КК України, не може бути нижче мінімальної межі відповідного виду покарання, встановленого в Загальній частині КК, тобто менше, ніж один рік позбавлення або обмеження волі, шість місяців виправних робіт, один місяць арешту і т.д. З підстав, зазначених у ч.1 ст.69 КК України, суд може не призначати додаткове покарання, передбачене санкцією статті (санкцією частини сатті) Особливої частини КК як обов`язкове.
Враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою провину і щиро кається у вчиненому; активно сприяв розкриттю злочину та допомагав слідству, за таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність та достатність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ч.2 ст.289КК України, та вважає можливим призначити йому покарання з урахуванням ст.69 КК України, на підставі ч.1ст.70 КК України призначити покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Разом з тим, вирішуючи питання про призначення остаточного покарання, суд приймає до уваги наступне.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати у строк призначеного покарання з розрахунком день за день попереднє ув`язнення ОСОБА_4 .
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Так, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Запобіжний захід ОСОБА_4 , як захід забезпечення кримінального провадження, у вигляді утримання під вартою, враховуючи вимоги ст.ст. 177, 178 КПК України, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Водночас, під час досудового розслідування кримінального провадження слідчим суддею Рівненського міського суду було накладено арешт на майно потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яке було вилучено працівниками поліції в обвинуваченого.
Згідно ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
З огляду на вищевикладене, вважаю за доцільне скасувати арешт майна та повернути потерпілім належне їм майно.
Згідно з ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинувачених на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання з речовими доказами, суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Цивільні позови у кримінальному провадженні потерпілими не заявлялися.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-377, КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ч.2 ст.289 КК України,та призначити йому наступне покарання:
за ч.2 ст.185 КК України 2 роки позбавлення волі;
ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі;
ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України 4 роки позбавлення волі;
ч.2 ст.289 КК України застувати вимоги статті 69 КК України призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири)роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати у строк призначеного покарання з розрахунком день за день попереднє ув`язнення ОСОБА_4 та початок строку відбування покарання останнім рахувати з 09.12.2019 моменту його фактичного затримання.
До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Зарахувати в строк відбування покарання строк перебування під вартою з 09.12.2019 року.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з 09.12.2019 року, тобто з моменту взяття його під варту.
Відповідно ч.2 ст.124 КПК України, стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 5 338,34 грн.
Скасувати арешт майна та повернути потерпілім належне їм майно.
Речові докази: - (мопед марки «Fada FD50QT-14», д.р.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, повернути потерпілому ОСОБА_6 ;
мобільний телефон марки «Samsung J7», шкіряний гаманець коричневого кольору з надписом « НОМЕР_2 », повернути потерпілій ОСОБА_7 ;
мобільний телефон марки «Iphone7», повернути потерпілому ОСОБА_8 ;
електропилку марки «Edon ECS405-MT2000», магнітолу марки «Watson RR5885MU», повернути потерпілому ОСОБА_9 ;
жіночу сумку чорного кольору, мобільний телефон марки «Samsung GT-I9300i», гаманець марки «AkaDeri», грошові кошти у сумі 426 грн., інші особисті речі, які не становлять матеріальної цінності, повернути потерпілій ОСОБА_10
матеріали відеозапису залишити при матеріалах кримінального провадження.
На вирок суду може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів моменту проголошення вироку через Рівненський міський суд.
Згідно ст. 376 ч 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1