ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/164/21 Справа № 711/1387/21 Категорія: ст. 181, 193 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурора підозрюваного захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 березня 2021 року, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Масалли, республіки Азербайджан, азербайджанця, громадянина Азербайджана, (посвідка на проживання № НОМЕР_1 видана 21.05.2019 і дійсна до 20.05.2029) одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 13.05.2020 за ч.1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням на 3 роки,

застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів ,-

в с т а н о в и л а :

Старший слідчий СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 звернулась до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим заступником начальника відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 про застосування в рамках кримінального провадження №0000150 від 05.02.2021 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Клопотання мотивовано тим, що у провадженні СУ ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження №0000150 від 05.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , не будучи суб`єктом підприємницької діяльності та не маючи права власності на торгову точку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , керуючись корисливим наміром спрямованим на протиправне заволодіння чужим майном, умисно, упродовж тривалого часу, систематично вимагав грошові коштів за право займатись підприємницькою діяльністю в вищевказаному кіоску, погрожуючи заподіянням тяжких тілесних ушкоджень. Так, ОСОБА_7 , діючи з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій пред`явив у рішучій формі, протиправну майнову вимогу ОСОБА_10 , яка виразилася в вимаганні грошових коштів в сумі 100 доларів США щомісячно, за можливість зайняття підприємницькою діяльністю в вищевказаному кіоску та надання послуг з ремонту мобільних телефонів, погрожуючи, при цьому, у разі невиконання вимоги, заподіянням тяжких тілесних ушкоджень стосовно останнього. В подальшому ОСОБА_7 у грубій формі виразив останньому вимогу приготувати грошові кошти та 01.03.2021, близько 12 годині, прибув до місця розташування кіоску ОСОБА_11 і продовжив вимагати в останнього грошові кошти, погрожуючи, при цьому, у разі невиконання вимоги, заподіянням тяжких тілесних ушкоджень стосовно останнього. Усвідомлюючи реальність погроз ОСОБА_7 та бажання продовжити свою підприємницьку діяльність на вказаному місці, ОСОБА_12 , близько 12 години 10 хвилин, передав 2800 грн., які в нього вимагав ОСОБА_7 .

01.03.2021 ОСОБА_7 затриманий на підставі ст. 208 КПК України.

02.03.2021 ОСОБА_7 , повідомлений про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України.

03.03.2021 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси частково задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю строком на 60 днів, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій просила її скасувати, та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування, тобто до 02.05.2021, без визначення розміру застави.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги апелянт посилається на те, що місцевим судом не в достатній мірі враховано тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення та обставини його вчинення. Зазначає також, що запобігти наявним ризикам у кримінальному провадженні можливо лише шляхом застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вказує, що ОСОБА_7 є громадянином Азербайджану та проживає на території України на підставі посвідки на проживання, а тому останній може залишити територію України. Крім того, ОСОБА_7 інкримінується вчинення кримінального правопорушення в період іспитового строку.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, просила її задовольнити, думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1,2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Постанова судді про застосування запобіжного заходу повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 177, 178, 181 КПК України.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого, врахувавши, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і прокурором не доведено, що тримання під вартою є саме тим запобіжним заходом, який на даному етапі може запобігти ризикам, передбаченим п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор.

Разом з цим, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю. При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу слідчим суддею обґрунтовано враховано особу підозрюваного, який має постійне місце проживання та сталі соціальні зв`язки, одружений, працевлаштований, і на його утриманні перебуває малолітня дитина, також враховано мету застосування запобіжного заходу, та практику ЄСПЛ з даного питання, асама лише тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, а тому доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчим суддею враховано наявність у ОСОБА_7 судимості, а також те, що він є громадянином Азербайджану та проживає на території України на підставі посвідки на проживання, у зв`язку з чим покладено на останнього обов`язок носити засіб електронного контролю та цілодобово не залишати місце свого проживання, що може запобігти ризикам переховування від органу досудового розслідування та суду, а також впливу на потерпілого і свідків у кримінальному провадженні, з чим погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, а тому доводи прокурора в цій частині є неприйнятними.
Також в матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що підозрюваний ОСОБА_7 з моменту застосування до нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю порушував заборони, встановленні слідчим суддею місцевого суду.

Істотні порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого відносно ОСОБА_7 - відсутні.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає застосування до ОСОБА_7 саме такого запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу контролю, зможе забезпечити виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, яка є законною та обґрунтованою, і задоволення апеляційних вимог прокурора.

Керуючись ст. 181, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 березня 2021 року про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: