ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1492/21 Справа № 195/1100/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 04 березня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000307 відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який народився в с.Топила Томаківського району Дніпропетровської області, не одруженого, із середньою освітою, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
16 грудня 2019 року Дніпровським апеляційним судом за ч. 3 ст. 297, ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого положеннями ч. 3 ст. 297 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 04 березня 2021 року ОСОБА_7 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення даним покаранням менш суворого покарання, призначеного вироком Дніпровського апеляційного суду від 16 грудня 2019 року і остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Вирішено питання щодо речових доказів та щодо розподілу судових витрат.
Як встановлено судом, 04 квітня 2018 року, приблизно о 23 годині 10 хвилин, ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу, зайшов на територію цвинтаря, розташованого поблизу АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, спрямований на наругу над могилою та незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилах покійних на кладовищі, підійшов до могили ОСОБА_9 .. Реалізуючи свій протиправний намір на умисну наругу над могилою та маючи умисел на матеріальне збагачення, достовірно розуміючи, що його дії носять злочинний характер, таємно, повторно, з корисливих мотивів, порушуючи загальноприйнятий порядок в місцях поховання, пов`язаний зі шануванням до покійних і недоторканністю кожного місця поховання, ОСОБА_7 витяг з землі металеві елементи двох лавок, які були встановлені біля даної могили, а саме 4 металевих труби, довжиною по 1,2 метри кожна, загальною вартістю 880,72 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з місця скоєння правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Крім того, 06 квітня 2018 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу зайшов на територію цвинтаря, розташованого поблизу АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, спрямований на наругу над могилою та незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилах покійних на кладовищі, підійшов до могили ОСОБА_11 .. Реалізуючи свій протиправний намір на умисну наругу над могилою та маючи умисел на матеріальне збагачення, достовірно розуміючи, що його дії носять злочинний характер, таємно, повторно, з корисливих мотивів, порушуючи загальноприйнятий порядок в місцях поховання, пов`язаний зі шануванням до покійних і недоторканністю кожного місця поховання, ОСОБА_7 витяг з землі металеві елементи лавки, яка була встановлена біля даної могили, а саме 2 металеві труби, довжиною по 1,2 метри кожна, загальною вартістю 855,00 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з місця скоєння правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Також, 09 квітня 2018 року, приблизно о 23 годині 45 хвилин, ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу зайшов на територію цвинтаря, розташованого поблизу АДРЕСА_3 , маючи прямий умисел, спрямований на наругу над могилою та незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилах покійних на кладовищі,, підійшов до могили ОСОБА_13 .. Реалізуючи свій протиправний намір на умисну наругу над могилою та маючи умисел на матеріальне збагачення, достовірно розуміючи, що його дії носять злочинний характер, таємно, повторно, з корисливих мотивів, порушуючи загальноприйнятий порядок в місцях поховання, пов`язаний зі шануванням до покійних і недоторканністю кожного місця поховання, ОСОБА_7 витяг з землі металеві елементи лавки, яка була встановлена біля даної могили, а саме 2 металеві труби, довжиною по 1,2 метри кожна, загальною вартістю 855,00 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з місця скоєння правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Крім того, 06 травня 2018 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу зайшов на територію цвинтаря, розташованого поблизу АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, спрямований на наругу над могилою та незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилах покійних на кладовищі, підійшов до могили в якій поховано ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .. Реалізуючи свій протиправний намір на умисну наругу над могилою та маючи умисел на матеріальне збагачення, достовірно розуміючи, що його дії носять злочинний характер, таємно, повторно, з корисливих мотивів, порушуючи загальноприйнятий порядок в місцях поховання, пов`язаний зі шануванням до покійних і недоторканністю кожного місця поховання, ОСОБА_7 витяг з землі металеві елементи лавки, яка була встановлена біля даної могили, а саме 2 металеві труби, довжиною по 1,2 метри кожна, загальною вартістю 440,36 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_16 матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з місця скоєння правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Крім того, 04 червня 2018 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу зайшов на територію цвинтаря, розташованого поблизу АДРЕСА_4 , маючи прямий умисел, спрямований на наругу над могилою та незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилах покійних на кладовищі, підійшов до могили в якій поховано ОСОБА_17 .. Реалізуючи свій протиправний намір на умисну наругу над могилою та маючи умисел на матеріальне збагачення, достовірно розуміючи, що його дії носять злочинний характер, таємно, повторно, з корисливих мотивів, порушуючи загальноприйнятий порядок в місцях поховання, пов`язаний зі шануванням до покійних і недоторканністю кожного місця поховання, ОСОБА_7 витяг з землі металеві елементи лавки, яка була встановлена біля даної могили, а саме 2 металевих швелери, довжиною по 1,2 метри кожен, загальною вартістю 564,00 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_18 матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з місця скоєння правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 , що виразились у надругі над могилою, та незаконним заволодінням предметами, що знаходяться на могилі, вчинені повторно, з корисливих мотивів, кваліфіковано за ч.3 ст.297 КК України.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Захисник обвинуваченого в своїй апеляційній скарзі просить вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 04 березня 2021 року відносно ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 297 КК України скасувати та ухвалити новий вирок, яким виправдати обвинуваченого та звільнити від кримінальної відповідальності, у зв`язку із недоведеністю вини останнього у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого саме положеннями ст. 297 КК України.
В обґрунтування своїх вимог захисник обвинуваченого посилається на те, що вирок суду першої інстанції протирічить діючому законодавству, а тому підлягає скасуванню за наступних підстав.
Так, у вироку зазначено, що дії обвинуваченого «...виразились у нарузі над могилою, та незаконним заволодінням предметами, що знаходяться в могилі...», однак, відповідно до законодавства поняття могила включає яму для поховання тіло померлого, а також насип, споруди (хрест, стела, камінь) над місцем поховання. Тобто, огорожа, столик, лавочка це територія яку спорудили родичі померлого на свій розсуд.
В свою чергу, обвинувачений брав труби з лавочок, які знаходяться біля могили, а не з могили, не з праху, не з похованого, не з місця поховання.
Свідок по справі підтвердив, що обвинувачений приніс йому труби з лавочок синього кольору.
Таким чином, сторона захисту вважає, що наруги над могилою з боку обвинуваченого не було, ніяких предметів, що знаходяться на могилі ОСОБА_7 не знімав і не брав маючи повагу до померлих, а тому сторона захисту не погоджується із кваліфікацією дій обвинуваченого за ст. 297 КК України.
Позиції учасників судового провадження.
Захисник обвинуваченого в судовому засіданні, 23 червня 2021 року, подану ним апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній. В судове засідання, призначене на 12 липня 2021 року захисник обвинуваченого не з`явився, надіслав клопотання про відкладення розгляду справи, проте, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження щодо розгляду апеляційної скарги за відсутності захисника, який свої доводи на оскарження вироку висловив на минулому судовому засіданні, зокрема, прокурора та обвинуваченого, які вважали за можливе продовжити розгляд апеляційної скарги за відсутності захисника та перейти до судових дебатів, колегія суддів дійшла висновку про можливість продовжити слухати справу.
Обвинувачений в ході судових засідань в суді апеляційної інстанції визнав свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України.
Прокурор проти задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого заперечував, посилався на її безпідставність та необґрунтованість, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без змін.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді доповідача, думку та пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали справи в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника та обвинуваченого задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.
Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, що передбачено ч. 1 ст. 404 КПК України.
Відповідно до ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно переглянути справу і ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Стаття 94 КК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Статтею 374 КПК України визначено, що у мотивувальній частині вироку в разі визнання особи винуватою, крім іншого, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Вимоги вищевказаних норм закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.
Відповідно до положень ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Суд першої інстанції із дотриманням у зазначеній нормі закону завдань, провів відносно ОСОБА_7 повний та неупереджений судовий розгляд, вимог кримінального процесуального законодавства України дотримався в повному обсязі.
Так, суд першої інстанції на підтвердження доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених положеннями ч. 3 ст. 297 КК України посилався на наявні в матеріалах кримінального провадження та досліджені в ході судового провадження докази, зокрема: протокол огляду місця події та фототаблицю від 05 липня 2018 року, відповідно до якого слідчим оглянуто територію цвинтаря з боку вул. Нова в с. Топила Томаківського району Дніпропетровської області та могилу покійних ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ; протокол огляду металевих виробів та фототаблицю від 05 липня 2018 року, де слідчим біля будинку АДРЕСА_3 оглянуто дві металевих труби, довжиною 120 см., діаметром 80 мм, синього кольору, які добровільно видав ОСОБА_19 ; протокол пред`явлення речей для впізнання та фототаблиці до нього від 06 липня 2018 року за участі потерпілої ОСОБА_16 ; протокол огляду місця події та фототаблицю від 06 липня 2018 року, відповідно до якого слідчим оглянуто територію цвинтаря поблизу вул. Чкалова в с.Топила Томаківського району Дніпропетровської області та могилу покійної ОСОБА_17 ; протокол пред`явлення речей для впізнання та фототаблиці до нього від 10 липня 2018 року за участі потерпілого ОСОБА_18 ; протокол огляду місця події та фототаблицю від 09 липня 2018 року, відповідно до якого слідчим оглянуто територію цвинтаря поблизу вул. Української в с. Топила Томаківського району Дніпропетровської області та могилу покійного ОСОБА_13 ; протокол огляду металевих труб та фототаблиці до нього від 10 липня 2018 року за участі свідка ОСОБА_19 ; протокол пред`явлення речей для впізнання та фототаблиці до нього від 10 липня 2018 року за участі потерпілого ОСОБА_12 ; протокол огляду місця події та фототаблицю від 10 липня 2018 року, відповідно до якого слідчим оглянуто територію цвинтаря поблизу вул. Новій в с. Топила Томаківського району Дніпропетровської області та могилу покійної ОСОБА_9 ; протокол огляду металевих труб та фототаблиці до нього від 11 липня 2018 року, за участі свідка ОСОБА_19 ; протокол пред`явлення речей для впізнання та фототаблиці до нього від 11 липня 2018 року за участі потерпілої ОСОБА_10 ; протокол огляду місця події та фототаблицю від 10 липня 2018 року, відповідно до якого слідчим оглянуто територію цвинтаря поблизу вул. Новій в с. Топила Томаківського району Дніпропетровської області та могилу покійного ОСОБА_11 ; протокол огляду металевих труб та фототаблиці до нього від 12 липня 2018 року за участі свідка ОСОБА_19 ; протокол пред`явлення речей для впізнання та фототаблиці до нього від 12 липня 2018 року за участі потерпілого ОСОБА_12 ; протокол проведення слідчого експерименту та фототаблиці до нього від 16 липня 2018 року, проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_7 , який на місті розповів та показав, як він вчинив викрадення металевих елементів лавок на могилах покійних ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 .
А також, на покази свідка ОСОБА_19 та висновки товарознавчих судових експертиз від 12 липня 2018 року за №№ 2008/18, 2009/18, 2009/18, 2011/18, 2012/18.
Дослідивши безпосередньо під час судового провадження вищевказані докази, суд першої інстанції дійшов висновку про їх належність і допустимість, та оцінивши їх за своїми внутрішніми переконаннями дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, за ознаками наруги над могилою та незаконного заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчиненого повторно, з корисливих мотивів.
Водночас, в своїй апеляційній скарзі захисник обвинуваченого посилається на те, що в діях обвинуваченого ОСОБА_7 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, оскільки, на думку сторони захисту, огорожа, столик та лавочка навколо місця поховання померлого, з яких обвинуваченим було викрадено металеві труби, є спорудами, встановленими на власний розсуд родичами померлих і не є частиною місця поховання, а тому дії ОСОБА_7 не можуть бути кваліфіковані, як наруга над могилою.
Однак, колегія суддів не погоджується із такими доводами апеляційної скарги захисника, вважає їх необґрунтованими, безпідставними, надуманими та спрямованими на уникнення обвинуваченим від кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, з огляду на наступне.
Так, відповідно до правового аналізу положень ст. 297 КК України, об`єктом даного злочину є моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та місць їхнього поховання. Предметом даного злочину є могила, інше місце поховання, труп, урна з прахом та предмети, що знаходяться в місці поховання або на трупі. Об`єктивною стороною злочину виступає наруга над могилою, іншим місцем поховання, над трупом або урною з прахом покійного, а також, викрадення предметів, що знаходяться в місці поховання або на трупі.
Наруга - це образливе ставлення, грубе знущання, демонстрація зневаги до місця поховання чи праху покійного. Способами вчинення даного злочину можуть бути: осквернення, у т.ч. шляхом вчинення непристойних надписів, малюнків, виливання нечистот; руйнування надмогильних споруд; розкопування місця поховання, розчленування трупа чи його знищення, зривання одягу.
Викрадення відповідних предметів з місця поховання - це протиправне їх вилучення і звернення на свою користь чи користь інших осіб. Сюди належать, зокрема, демонтаж і наступний продаж могильних загорож, пам`ятників, плит, а також вінків, квітів, лампад, які знаходяться на могилі.
Суб`єктивна сторона аналізованого злочину характеризується умислом.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_20 з місць поховання померлих ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 були викрадені металеві труби, що самим обвинуваченим в ході досудового розслідування, судового провадження в суді першої інстанції, а також, апеляційного перегляду оскаржуваного вироку, не заперечувалось. Більш того, в ході судового засідання в суді апеляційної інстанції, обвинувачений свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України повністю визнав.
Тобто, обвинуваченим було викрадено металеві труби з місць поховання покійних, які є частиною могильної загорожі, встановленої родичами покійних, та звернено їх на свою користь, а саме, продано ОСОБА_19 , що підтверджено ним самим в ході надання показів суду першої інстанції.
Водночас, сам обвинувачений чітко розумів свої дії в момент вчинення злочину та розумів, за якою нормою закону України про кримінальну відповідальність вони будуть кваліфіковані, оскільки раніше вже був судимий вироком Дніпровського апеляційного суду від 16 грудня 2019 року за ч. 3 ст. 297 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, однак, відповідних висновків для себе не зробив, та вчинив новий аналогічний злочин з корисливих мотивів.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом правильно було надано правову кваліфікацію діям ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 297 КК України, за ознаками наруги над могилою та незаконного заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчиненого повторно, з корисливих мотивів, а тому, доводи сторони захисту про те, що огорожа біля могили не є місцем могильного поховання померлих є безпідставними, спростованими як дослідженими судом першої інстанції письмовими доказами, так і нормами вище проаналізованої ст. 297 КК України.
Будь-яких інших істотних порушень вимог кримінального чи кримінального процесуального законодавства України з боку суду першої інстанції під час розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 297 КК України, які могли б бути підставою для зміни чи скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.
А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 04 березня 2021 року відносно ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 297 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4