У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/833/21

№ 1-кп/183/940/21

05 квітня 2021 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР №0000266 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська, Дніпропетровської області, громадянина України, учня 7 класу СЗШ №13, який мешкає з матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 299 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

представника сектору ювенальної превенції

відділу превенції Новомосковського РВП ОСОБА_6 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

законного представника

неповнолітнього ОСОБА_4 ,

особи щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_3

в с т а н о в и в:
11 лютого 2020 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, малолітній ОСОБА_9 , поблизу магазину «Волна», що розташований по вул. Волгоградській, м. Новомосковська, Дніпропетровської області, зустрів неповнолітнього товариша ОСОБА_3 , з яким поруч була собака породи «Хаскі», яка відноситься до хребетних тварин та на шиї якої був металевий дріт, і в цей момент, неповнолітній ОСОБА_3 запропонував малолітньому ОСОБА_9 відрубати хвоста вказаній собаці, на що останній дав свою згоду, тобто вони вступили в злочинну змову, направлену на жорстоке поводження з твариною.

Реалізуючи свій злочинний умисел, з хуліганських мотивів, нехтуючи існуючими правилами і нормами поведінки в суспільстві в частині відношення до тварин, в порушення статті 8 Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах України від 17.06.1980 року, якою заборонено жорстоко поводитись із собаками, котами і хижими тваринами, безцільно знищувати їх, п. 6 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про захист тварин від жорстокого поводження", яким передбачено, що при поводженні з тваринами не допускаються дії, що суперечать принципам захисту тварин від жорстокого поводження, 11 лютого 2020 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, малолітній ОСОБА_9 разом з неповнолітнім ОСОБА_3 та з собакою породи «Хаскі», на шиї якої був металевий дріт, зайшли на подвір`я будинку АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_10 .

Після чого, неповнолітній ОСОБА_3 приніс сокиру та передав її малолітньому ОСОБА_9 , при цьому тримаючи собаку породи «Хаскі», за металевий дріт, який був на шиї собаки. В подальшому приблизно о 15 годині 05 хвилин, проявляючи жорстокість та винятковий цинізм, умисно, із застосуванням жорстоких методів та активним способом, малолітній ОСОБА_9 наніс один удар сокирою по хвосту собаки породи «Хаскі», яку тримав неповнолітній ОСОБА_3 , спричинивши тварині біль та страждання, шляхом відрублення хвоста до третього хвостового хребта.

Далі, неповнолітній ОСОБА_10 разом з малолітнім ОСОБА_9 закопали у землю відрубаного хвоста на території домоволодіння АДРЕСА_2 та покинули місце злочину разом з вказаною собакою.

В судовому засіданні особа щодо якої надійшло клопотання неповнолітній ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаного суспільно-небезпечного діяння визнав повністю та показав, що дійсно взимку минулого року, точну дату він не пам`ятає, в денну пору, він йшов до ОСОБА_11 та біля магазину «Волна» побачив собаку породи "Хаскі", яку забрав із собою. Потім ОСОБА_9 запропонував відрубати собаці хвіст, щоб вона стала злішою, і вони пішли до його тітки ОСОБА_10 , яка мешкає по АДРЕСА_2 , де на подвір`ї тітки він взяв сокиру, передав її ОСОБА_9 , який відрубав хвіст собаці, яку він держав за дріт. Потім хвіст закопали на вказаному подвір`ї та пішли гуляти.
Законний представник неповнолітньої особи, яка скоїла суспільно-небезпечне діяння, ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що про подію, яка сталася їй стало відомо через 4 дні від працівників поліції, а потім про ці події їй розповів син, який, як вона вважає, зробив для себе висновки, з ОСОБА_9 він більше не спілкується, на даний час став більш слухняним, без її дозволу нікуди не ходить. Запевнила суд, що вона має на сина вплив.
Крім того, вина особи, щодо якої надійшло клопотання ОСОБА_3 , у скоєнні суспільно-небезпечного діяння повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зібраними під час досудового розслідування, а саме:

- витягом з кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000266 за фактом знущання над собакою двома неповнолітніми, які 11.02.2020 року за адресою: АДРЕСА_3 відрубали їй хвіст (а.п.43);

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_12 від 13.02.2020 року, відповідно до якої остання просить прийняти міри до невідомої особи, яка 11.02.2020 року відрізала хвоста її собаці (а.п.44);

- протоколом огляду місця події від 14.02.2020 року проведеного в присутності понятих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , відповідно до якого об`єктом огляду є територія поблизу будинку АДРЕСА_2 , на якій розташоване підсобне приміщення, за яким лежить відрубаний хвіст від собаки породи "Хаски" та дерев`яна сокира з дерев`яною палицею приблизно 80 см (а.п.45), які визнано та долучено в якості речових доказів до даному кримінальному провадженні (а.п.46) в подальшому сокиру передано до камери схову Новомосковського ВП (а.п.47), а хвіст собаки передано потерпілій ОСОБА_12 (а.п.48);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.02.2021 року та фототаблицею до нього за участю неповнолітнього ОСОБА_3 , його законного представника ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_15 , в присутності понятих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , відповідно до якого ОСОБА_3 розказав та показав на місці обставини подій, що мали місце 11.02.2020 року в період часу з 12.00 години до 15.00 години, а саме ОСОБА_3 вказав, що він прогулювався вулицею Волгоградська, м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, де поруч з ним бігала собака породи "Хаскі" і він, зустрівши свого товариша ОСОБА_9 , запропонував останньому відрубати хвоста вказаній собаці, на що ОСОБА_9 відповів згодою. Після чого ОСОБА_3 разом зі своїм товаришем ОСОБА_9 та собакою породи "Хаскі", приблизно о 15.00 годині, прийшли на подвір`я будинку АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_10 , після чого він приніс сокиру та став тримати за шию собаку породи "Хаскі", а ОСОБА_9 наніс один удар сокирою по хвосту вказаної собаки, спричинивши тварині біль та страждання, що призвели до відсутності хвоста до третього хвостового хребта. Після чого вони разом з малолітнім ОСОБА_9 закопали у землю відрубаного хвоста на території домоволодіння будинку АДРЕСА_2 та залишили місце злочину разом з вказаною собакою. (а.п.50-54).

Сукупність наведених і вивчених в судовому засіданні доказів, підтверджує, що суспільно небезпечне діяння мало місце, вчинено воно саме неповнолітнім ОСОБА_3 і, аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, які узгоджуються між собою та вказані дії підлягають кваліфікації за ч. 3 ст. 299 КК України, як жорстоке поводження з тваринами, що відносяться до хребетних, що вчинене умисно, групою осіб, активним способом.

Прокурор в судовому засіданні клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_10 примусових заходів виховного характеру підтримала в повному обсязі. Просила суд застосувати до неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 строком на 1 (один) рік.
Законний представник неповнолітнього ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_8 не заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати до ОСОБА_3 примусовий захід виховного характеру наведений у клопотанні.
Представники сектору ювенальної превенції відділу превенції Новомосковського РВП та служби у справах дітей підтримали вказане клопотання.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані докази, суд вважає, що дане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 , на час вчинення суспільно-небезпечних дій 11 лютого 2020 року, не досяг віку кримінальної відповідальності, передбаченого ст. 22 КК України, оскільки мав тринадцятирічний вік.
Відповідно до ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені ст.105 КК України, суд застосовує і до особи, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність.

Згідно з п.3 ч.2, ч. 3 ст.105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють і їх тривалість встановлюється судом, який їх призначає.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15травня 2006року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що строк нагляду, передбаченого п.3 ч.2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього.

При вирішенні питання про застосування до ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру, суд враховує що скоєне ним суспільно-небезпечне діяння відноситься до категорії тяжких, однак, вину у скоєнні суспільно-небезпечного діяння він визнав повністю, щиро кається у вчиненому, раніше до нього не застосовувалися примусові заходи виховного характеру, на обліках у лікарів нарколога, психіатра не перебуває (а.п.68,69,70), але перебуває на обліку у сімейного лікаря з діагнозом "Сидром дефіциту уваги та синдром гіперактивності" (а.п.66), має постійне місце мешкання, за яким має належні умови для виховання (а.п.65), навчається у СЗШ № 13 м. Новомосковська (а.п.67), де, як і за місцем мешкання характеризується загалом задовільно (а.п.61,62,64), також позитивно характеризується представниками уповноважених служб (а.п.38-42), якими проводилася профілактична робота з ним, як неповнолітнім, потерпіла претензій до нього не має (а.п.26), а тому суд вважає можливим застосувати до неповнолітнього ОСОБА_3 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_4 .
Питання речових доказів у кримінальному проваджені підлягає вирішенню, згідно з положенням ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись 22, 105 КК України, ст.ст.369-372,376,392-395,498,500,501 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 строком на 1 (один) рік.
Речові докази:
- сокиру, яку поміщено на зберігання до камери схову Новомосковського ВП - знищити;

- хвіст собаки - залишити потерпілій ОСОБА_12 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1