Справа № 635/3695/21
Провадження № 1-в/635/431/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2021 року селище Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
прокурор ОСОБА_3
представник ДУ «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_4
засуджений ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адміністрації Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, який має середню освіту, одружений, не працевлаштований, засуджений за вироком Московського районного суду міста Харкова від 25 березня 2002 року за ч. 2 ст. 141 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений 17 серпня 2002 року за відбуттям строку покарання; вироком Московського районного суду міста Харкова від 26 березня 2004 року за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 19 серпня 2004 року за відбуттям строку покарання; вироком Московського районного суду міста Харкова від 19 серпня 2009 року за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 13 вересня 2013 року умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців 20 днів; вироком Московського районного суду міста Харкова від 23 липня 2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова від 11 травня 2018 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 засуджений за вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова від 11 травня 2018 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 08 вересня 2020 року на підставі ст. 82 КК України ОСОБА_5 замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі, як особі, яка стала на шлях виправлення із направленням засудженого до місць обмеження волі в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі та зарахуванням періоду слідування в порядку передбаченому ст. 58 КВК України за правилами встановленими ст. 72 КК України.
Початок строку покарання: 11 травня 2018 року. Кінець строку покарання: 19 жовтня 2022 року.
Адміністрація Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» спільно зі спостережною комісією при Харківській районній державній адміністрації Харківської області звернулися до суду із поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, визначеного вироком суду, на не відбутий строк, як особі, яка довела своє виправлення, посилаючись на те, що за період відбування покарання в Державній установі «Хролівський виправний центр (№140)» засуджений заохочувався адміністрацією установи 2 рази, має 1 стягнення, яке знято у встановленому законом порядку, працевлаштований в господарчій обслузі установи згідно ст. 60 КВК України, до виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, дбайливо ставиться до майна виправного центру та предметів, якими користується при виконанні роботи.
Представник державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити з підстав викладених в клопотанні та звільнити ОСОБА_5 умовно-достроково від відбування покарання.

ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання адміністрації Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» та просив звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, посилаючись на те, що
Прокурор в судовому засіданні проти умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 заперечував, посилаючись на те, що засуджений, як особа, що неодноразово була засуджена за вчинення злочинів, не довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Суд, заслухавши думку прокурора, представника ДУ «Хролівський виправний центр (№140)» та засудженого, дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_5 , вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 81 КК України, зокрема частинами 1 і 2 передбачено, що до осіб, що відбувають покарання у тому числі у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 відбуває покарання з 12 травня 2018 року, під час тримання в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» зарекомендував себе посередньо; стягнень та заохочень не мав.
З 20 червня 2018 року відбував покарання в Державній установі «Харківська виправна колонія (№ 43)», де характеризувався позитивно, був працевлаштований, режим відбування покарання не порушував, стягнень не мав; тричі заохочувався адміністрацією установи за виконання покладених обов`язків встановлених КВК України та ПВР.
01 жовтня 2020 року ОСОБА_5 переведений до Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)», як особа, яка стала на шлях виправлення, відповідно до ст. 82 КК України. За даними характеристики ОСОБА_5 , останній за власною ініціативою з перших днів перебування в виправному центрі виявив бажання працювати; працевлаштований в господарській обслузі установи, згідно ст. 60 КВК України; до виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, дбайливо ставиться до майна виправного центру та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням; мав 1 стягнення, яке знято у встановленому законом порядку; під впливом заходів виховного характеру змінив поведінку на кращу; заохочувався адміністрацією установи 2 рази за сумлінну поведінку і ставлення до праці; у відношенні до представників адміністрації виправного центру ввічливий, тактовний, дотримується правомірних взаємовідносин, виконує їх законні вимоги; приймає особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходів серед засуджених; бере участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення»; за характером врівноважений, спокійний, у відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує рівні стосунки з різними категоріями засуджених; підтримує доброзичливі родинні зв`язки з рідними, шляхом телефонних розмов, отримує посилки, передачі; сума за виконавчими листами в розмірі 351,84 грн. погашена повністю; стан здоров`я задовільний; на профілактичних обліках не перебуває; вину у вчиненому злочині визнає; міру покарання вважає справедливою.
За даними довідки про стягнення та заохочення засудженого, наданої 05 травня 2021 року начальником відділення соціально-психологічної служби Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)», ОСОБА_5 за час відбування покарання мав 1 стягнення, а саме 15 січня 2021 року йому оголошено попередження, яке заохоченням знято 09 березня 2021 року; крім того, заохочувався 4 рази, а саме тричі за виконання покладених обов`язків, встановлених КВК України та ПВР: 20 березня 2019 року, 20 вересня 2019 року йому оголошені подяки; 20 березня 2020 року надано додаткове тривале побачення та 09 квітня 2021 року за сумлінну поведінку та ставлення до праці оголошено подяку.
За даними довідки про працевлаштування та нарахування заробітної плати ОСОБА_5 , останній за час відбування покарання у ДУ «Хролівський виправний центр (№140)» з 01 жовтня 2020 року по час складання довідки (05 травня 2021 року) до оплачуваної праці не залучався у зв`язку з відсутністю робочих місць; активно залучався до робіт з благоустрою установи згідно ч. 5 ст. 60 КВК України, без оплати праці.
Станом на 17 червня 2021 року ОСОБА_5 відбув 5 років 11 місяців 25 днів строку покарання, до відбуття залишилось 1 рік 1 місяць 06 днів обмеження волі.
Аналізуючи доводи клопотання, враховуючи думку прокурора, засудженого, суд приходить до наступного.

Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання з 20 червня 2018 року і перебуваючи в Державній установі «Харківська виправна колонія (№43)» отримав три заохочення, тому, як особі, яка стала на шлях виправлення, йому ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 08 вересня 2020 року замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі.
Відбуваючи покарання в Державній установі «Хролівський виправний центр (№140)» з 01 жовтня 2020 року ОСОБА_5 має тільки два заохочення, одним з яких знято стягнення отримане 15 січня 2021 року. Виконуючи роботи без оплати праці на підставі ст. 60 КВК України, ОСОБА_5 міг залучатись до таких робіт не більш як на дві години на день та в порядку черговості, що не може вважатись працевлаштуванням засудженого.
Вищевказані обставини не є цілком переконливими для суду у тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова від 11 травня 2018 року і що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, тому відсутні передбачені ст. 81 КК України підстави для застосування до ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та суд відмовляє в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення, при цьому також враховує, що засуджений є особою яка неодноразово засуджувалась за вчинення кримінальних правопорушень різного ступеню тяжкості, відбував покарання в кримінально виконавчих установах, до нього застосовувалось умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, але він відповідних висновків не зробив і в період іспитового строку вчинив кримінальні правопорушення за що був засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15-ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 70, ст. 71 КК України, за які відбуває покарання.

За вказаних обставин, суд відмовляє в задоволенні клопотання Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .
Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні клопотання адміністрації Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя ОСОБА_1