ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1688/21 Справа № 204/2445/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_8 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2021 року у кримінальному провадженні №0000042 стосовно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпро, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз: 12 квітня 2017 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Звільнився 01.10.2020 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_9
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією майна.
Так, зазначеним вироком ОСОБА_7 було визнано винуватим у тому, що він вчинив напад з метою заволодіння чужим майном з застосуванням насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаного з проникненням у інше приміщення та поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень за таких обставин.
Так, ОСОБА_7 , 19 січня 2021 року, близько 01.30 години, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , наблизився до вхідних дверей під`їзду вищевказаного будинку, що обладнані з внутрішньої сторони металевим засовом, та, шляхом обману, а саме повідомивши потерпілій, яка є консьєржем під`їзду вказаного будинку, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що він є мешканцем будинку, проник до приміщення під`їзду вказаного будинку. Після чого, проникнувши шляхом обману до приміщення під`їзду будинку АДРЕСА_2 , наблизився до потерпілої ОСОБА_10 , та з метою подолання можливого опору потерпілої, наніс останній невстановлену кількість, але не менше двох, ударів кулаками рук та металевим електрочайником по голові, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, масивного синця правої половини обличчя, забійно-рваної рани на правій щоці, двох різаних ран у внутрішнього кута правої брови з переходом на перенісся та на спинці носу праворуч з переходом вниз на праве крило носу і далі у верхню третину правого носо-губного трикутника та далі вгору на проекцію правої гайморової пазухи, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, як таких, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день), Після загоєння забійно-рваної рани на правій щоці ОСОБА_10 сформувався рубець. Даний рубець значних розмірів, значно виражений, помітний, втягнутий в центрі та сам по собі (з плином часу або під впливом не хірургічних методів лікування) не зникне та суттєво не змінить своїх властивостей, тобто є невиправним. Вказане тілесне ушкодження (рубець) знівечило обличчя ОСОБА_10 , та є тяжким тілесним ушкодженням за критерієм невиправного знівечення обличчя.
В подальшому, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, скориставшись тим, що воля потерпілої ОСОБА_10 до вчинення можливого опору подавлена, попередньо застосувавши насильство, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та заподіявши останній тяжкі тілесні ушкодження за критерієм невиправного знівечення обличчя, висунув вимогу потерпілій щодо передачі йому наявних у потерпілої грошових коштів та в подальшому заволодів чужим майном, що належить потерпілій, а саме грошовими коштами в сумі 70 гривень. Після чого, ОСОБА_7 , з метою подолання подальшого можливого опору потерпілої ОСОБА_10 , наніс останній один удар ножем в область поперекової ділянки тулуба, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді: непроникаючого колото-різаного поранення, яке розпочинається раною в поперековій області ліворуч (на відстані 99см вгору від підошовної поверхні стоп та 1,5см ліворуч від умовної серединної лінії тіла), далі переходить в раньовий канал, який йде ззаду наперед, з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини та сліпо закінчується в м`яких тканинах поперекової області, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, як таких, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день), тобто застосував відносно потерпілої насильство, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої.
Після цього, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення, утримуючи при собі грошові кошти, які належать потерпілій ОСОБА_10 , втік, розпорядившись вказаними грошовими коштами на висланий розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду в сумі 70,00 гривень.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 не оскаржуючи фактичні обставини справи та правову кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду змінити в частині призначення покарання та застосувати до останнього положення ст. 69 КК України і призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією статті.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не врахував ту обставину, що ОСОБА_7 хоча і є осудною особою, однак страждає на легку розумову відсталість та дебільність, які діагностовано йому з дитинства, не отримував за час життя належного лікування та у зв`язку з цим, не до кінця усвідомлюючи свої дії вчиняв кримінальні правопорушення. Так, на думку захисника, суд мав врахувати вказану обставину, як таку, що пом`якшує покарання та застосувати положення ст. 69 КК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати в частині призначення покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості, ухвалити свій вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років з конфіскацією майна.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує на те, що судом першої інстанції не в повному обсязі враховано особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який неодноразово засуджений за вчинення умисних тяжких злочинів проти власності, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, фактично через 4 місяці після звільнення з місць позбавлення волі, вчинив корисливий особливо тяжкий злочин, поєднаний з застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої. Відтак, на думку прокурора, розмір призначеного судом покарання не забезпечить його виправлення та не запобігатиме вчиненню нових злочинів, тобто не виконає його основної мети.
Позиції учасників судового провадження.
Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні підтримали подану апеляційну скаргу захисника і з викладених у ній підстав, просили її задовольнити, вирок суду в частині призначеного покарання змінити, застосувати положення ст.ст. 69 КК України. При цьому заперечували проти апеляційної скарги прокурора.
Прокурор не підтримав апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, зазначив, що вирок суду в частині призначення покарання є законним, обґрунтованим та вмотивованим. Разом з цим, прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту та просив залишити вирок суду без змін.
Потерпіла в судове засідання не з`явилась про час та дату апеляційного розгляду повідомлена належним чином, заяв або клопотань до суду не направляла, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у її відсутність.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку суду та правова кваліфікація його дій в апеляційній скаргзі не оскаржується, а тому відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються.
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Перевіривши доводи апеляційних скарг сторони обвинувачення та захисту щодо невідповідності призначеного покарання особі обвинуваченого, апеляційний суд дійшов висновку, що вони є безпідставними, а вирок суду є законним, обґрунтованим та ухваленим у відповідності до зазначених вище вимог закону, які суд першої інстанції виконав належним чином, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Вказане положення закону повністю кореспондується з вимогами ч.ч. 2,3 ст. 65 КК України, відповідно до якого, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинене кримінальне правопорушення, визначаються статтею 69 цього Кодексу.
При призначенні покарання, окрім зазначеного, враховуються також й обставини, що пом`якшують та обтяжують його, у відповідності до ст. ст. 66-67 КК України.
Як встановлено апеляційним судом, вказані вимоги закону судом першої інстанції було дотримано у повному обсязі.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинений злочин, суд дотримався вказаних положень закону у повному обсязі та врахував, що останній вчинив особливо тяжкий злочин проти власності та життя і здоров`я особи за додаткових кваліфікуючих ознаках, а саме: з заподіянням тяжких тілесних ушкоджень та проникненням у інше приміщення, будучи раніше неодноразово засудженим та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, офіційно не працевлаштований, на диспансерному обліку у лікаря психіатра перебував з 1991 року з діагнозом: легка розумова відсталість із значним порушенням поведінки, в 2006 році був знятий з обліку, у лікаря нарколога на обліку не перебуває. Також суд врахував і наявність пом`якшуючої обставини, якою суд визнав щире каяття, а також врахував наявність обставин, що обтяжують покарання, а саме рецидив кримінальних правопорушень та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та призначив покарання, в межах санкції ч. 4 ст. 187 КК України.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливе виключно в умовах ізоляції його від суспільства у зв`язку з чим призначив покарання у виді позбавлення волі.
Апеляційний суд, перевіряючи доводи захисника ОСОБА_6 зазначає, що у даному випадку підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 положення ст. 69 КК України відсутні з огляду на таке.
Відповідно до ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.
Як вже було зазначено, обставиною яка пом`якшує покарання судом було визнано щире каяття. При цьому, зазначене положення закону вимагає підтвердження існування декількох обставин, що пом`якшують покарання та які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Хоча перелік обставин, що пом`якшують покарання не є вичерпний, відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України, апеляційний суд не може визнати, як обставину, що пом`якшує покарання наявність у обвинуваченого ОСОБА_7 затримки психічного розвитку, як про це просить захисник у своїй апеляційній скарзі, оскільки вказана обставина лише характеризує особу обвинуваченого та враховується судом при визначенні виду та розміру покарання, однак жодним чином не зменшує наслідків від вчинення злочинів або ступінь його суспільної небезпеки та не усуває заподіяну шкоду, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для застосування положень ст. 69 КК України.
Щодо доводів прокурора про невідповідність призначеного покарання особі обвинуваченого внаслідок його м`якості, апеляційний суд також не може з ними погодитись, оскільки, як вже зазначалось вище, судом першої інстанції, правильно визначено вид та розмір покарання, яке буде достатнім для виконання його основної мети. Той факт, що ОСОБА_7 скоїв особливо тяжке кримінальне правопорушення маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, було враховано судом при визначенні розміру покарання, а тому, в тому числі й з урахування даної обставини, судом першої інстанції було призначено покарання більше, ніж мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 4 ст. 187 КК України.
З огляду на вищевикладене, вид та розмір покарання, призначені ОСОБА_7 за вчинене кримінальне правопорушення відповідають принципам законності, невідворотності та співмірності, і є достатніми для досягнення цілей покарання, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційних скарг сторони обвинувачення та захисту є необґрунтованими та не можуть бути задоволеними.
Будь-яких інших доводів прокурора та захисника, які б свідчили про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та вказували на необхідність зміни або скасування вироку суду, їх апеляційні скарги не містять.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б безумовними підставами для зміни або скасування оскарженого судового рішення, при розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції не встановлено.
З огляду на вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги прокурора та захисника не підлягають задоволенню, а вирок суд має бути залишений без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2021 року, стосовно ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 187 КК України залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженому, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4