Справа № 341/722/20
Провадження № 1-кп/349/51/21
У Х В А Л А
іменем України
11 лютого 2021 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглядаючи у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Івано-Франківська, який без реєстрації проживає в АДРЕСА_1 , неодруженого, раніше судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

учасники провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

встановив:

Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, оскільки строк його перебування під вартою закінчується, а судовий розгляд не завершено, заявлені ризики не зменшились з часу застосування щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Обвинувачений, його захисник заперечили щодо продовження строку тримання під вартою, просили обрати більш м`який запобіжний захід, оскільки відсутні будь-які ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Захисник зазначив, що ОСОБА_3 немає жодного наміру вчиняти будь-які інші кримінальні правопорушення, в АДРЕСА_1 проживає мати обвинуваченого, яка є інвалідом, потребує допомоги сина. Крім того, їм стало відомо, що потерпілий у справі помер, а тому відсутні будь-які ризики незаконного впливу на потерпілого. Просили обрати щодо обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд прийшов до висновку про задоволення клопотання прокурора з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, слідчим суддею, судом раніше були задоволені клопотання прокурора про застосування та продовження застосування запобіжного заходу тримання під вартою щодо обвинуваченого, оскільки існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Ухвалою суду від 18 грудня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_3 було продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, до 15 лютого 2021 року та визначено заставу у розмірі 42 040 грн.

Статтею 331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, який не може перевищувати двох місяців.

Таким чином продовжуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою суд повинен з`ясувати доцільність продовження застосування запобіжного заходу, що у свою чергу повинно відповідати ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177 - 178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими учасниками судового провадження.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а саме у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщеня, відповідальність за що передбачена ч.3 ст.185 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, в якій його переслідують та міжнародними контактами.

Відсутність міцних соціальних зв`язків, молодий вік обвинуваченого в сукупності з загрозою тяжкого покарання у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину свідчать про наявність ризику залишення обвинуваченим свого місця проживання та переховування від суду, можливого впливу на свідків, які мають бути допитані у даному кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного, з метою запобігти переховуванню обвинуваченого від суду та враховуючи те, що судове провадження не може бути завершене до спливу строку дії ухвали суду від 18 грудня 2020 року, суд прийшов до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів.

Частиною 5 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у межах, щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні розміру застави суд враховує обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який не працює, сімейний стан, те, що він проживав з матір`ю.
На підставі наведенного, суд прийшов до висновку, що заставу необхідно визначити в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45 400 грн. та покласти на обвинуваченого у разі внесення застави обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Такий розмір застави буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених КПК України .

Керуючись ст. ст. 177, 182-183, 194, 196, 331 КПК України ,

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку тримання під вартою задовольнити .
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 на шістдесят днів, до 11 квітня 2021 року включно.

Визначити заставу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 45 400гривень .

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

прибувати за кожною вимогою до суду;
не відлучатись з місця проживання без дозволу суду;
повідомляти суд про зміну місця проживання та/або роботи.
У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Строк дії ухвали до 11 квітня 2021 року.
Ухвала суду підлягає до негайного виконання після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1