УХВАЛА
Справа № 521/2095/21

Номер провадження:1-в/521/297/21

31 березня 2021 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Гоштени Контемирського району Республіки Молдова, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, до засудження не працював, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 18.02.2016 року Балтським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185, ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі, за ч.5 ст.72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення за період з 08.09.2015 по 28.09.2015 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 14.07.2016 року за ч.5 ст.72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення за період з 18.02.2016 по 21.03.2016 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду міста Одеси з клопотанням звернувся засуджений ОСОБА_5 , в якому він просить звільнити його від відбування покарання умовно-достроково.

В обгрунтування клопотання засудженного захисник додатково зазначив, що на час відбування покарання в ДУ «ОВК №14» ОСОБА_5 має 3 (три) заохочення, одружився, в установі не працевлаштований, проте залучається до праці на підставі ч.5 ст.118 КК України, приймає активну участь в якості волонтера.

Засуджений ОСОБА_5 , який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, та його захисник, кожен окремо, підтримали заявлене клопотання та просили його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні клопотання, у зв`язку з тим, що засуджений за період відбування покарання в установі порушував режим утримання, за що мав 12 стягнень, в установі не працевлаштований, та не довів свого виправлення сумлінною поведінкою та працею.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового засідання, суд вважає, що клопотання про звільнення від відбування покарання умовно-достроково засудженого ОСОБА_5 , задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 на час подання клопотання дійсно відбув 2/3 частини строку призначеного судом покарання, відбуваючи покарання за тяжкий злочин, що є однією з формальних підстав для умовно-дострокового звільнення. Окрім того, засуджений ОСОБА_5 має 3 (три) заохочення за активну участь у благоустрої установи.

Разом з цим, суд приймає до уваги той факт, що засуджений ОСОБА_5 на виробництві установи не працевлаштований, враховує позицію засудженого, який пояснив, що не бажає працювати в зв`язку із невисокою оплатою праці, враховує дані його характеристики, зокрема те, що за вироком суду засуджений вину не визнав, у скоєному злочині не розкаюється.

Окрім того, суд приймає до уваги, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 до дисциплінарної відповідальності притягувався 12 (дванадцять) разів.

Вирішуючи питання про виправлення засудженого, суд вважає, що висновок має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Суд також враховує позицію комісії ДУ «ОВК №14» від 10.01.2020 року, відповідно до якої засудженому ОСОБА_5 було відмовлено у клопотанні про умовно-дострокове звільнення як такому, що не став на шлях виправлення.

Оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть слугувати чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, суд вважає, що засудженим ОСОБА_5 та його захисником не надано конкретних переконливих даних про те, що процес виправлення засудженого досяг тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.

Крім того, суд вважає, що звільнення засудженого достроково майже на 1/3 невідбутого покарання при відсутності даних про сумлінну поведінку і ставлення до праці, не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним у ст.ст. 50, 65 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539, 392 КПК України, суд , -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана протягом семи днів з дня оголошення ухвали, для особи, яка перебуває під вартою, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: ОСОБА_6