Провадження № 1-кс/522/6059/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2021 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000112 від 12.08.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, про арешт майна,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно клопотання, 20.05.2020 до Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області звернулась ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з повідомленням про те, що їй стало відомо, що земельна ділянка, яка на підставі державного акту серії ОД №31-34-0056 від 28.10.1996 була у неї в постійному користуванні, на теперішній час зареєстрована на ОСОБА_6 . Земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Слідчим відділенням відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000112 від 12.08.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Установлено, що рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 30.03.1996 року № 71 ОСОБА_5 у постійне користування для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд надано земельну ділянку площею 1076 кв. м по АДРЕСА_2 . На підставі цього рішення ОСОБА_5 видано Державний акт на праві постійного користування землею від 28.10.1996 серії ОД № 31-34-0056.
Однак, надалі рішенням виконавчого комітету ОМР від 07.08.1998 № 749, цю саме ділянку передано безоплатно у приватну власність іншій особі ОСОБА_7 . При цьому у мотивувальній частині рішення виконкому міститься посилання на договір купівлі-продажу від 10.10.1996 №95/1675, відповідно до якого ОСОБА_7 придбано у власність 11/100 будівлі, розташованої на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 .
Вбачаючи вищевикладене, посилаючись на приписи зокрема ст. ст. 170, 171 КПК України, прокурор просить: 1) накласти арешт на земельну ділянку площею 1076 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :54:001:0237; 2) заборонити розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.

В судовому засіданні слідчий доводи та вимоги клопотання про арешт майна підтримав.

Дослідивши клопотання і додані до нього матеріали, заслухавши думку слідчого, суд вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, клопотання слідчого про арешт майна, відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
З клопотання та наданих до нього матеріалів, вбачаються підстави у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, а саме з метою забезпечення запобігання можливості його відчуження.
Вказана земельна ділянка є речовим доказом, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Слідчим в клопотанні конкретно вказаний перелік майна, на яке належить накласти арешт, а також до нього додані документи, якими він обґрунтовує його доводи.

Таким чином, суд вважає, що вимога клопотання про накладення арешту є законною, обґрунтованою, та підлягає задоволенню.

Між тим, вимога клопотання про заборону розпоряджатись майном, на яке накладено арешт, є такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, клопотання не містить доводів в обґрунтування необхідності застосування заходу забезпечення кримінального провадження шляхом заборони розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.

Отже, вказана вимога є невмотивованою.

Крім того, звертаю увагу на те, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд.
Вбачаючи вищевкикладене, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на земельну ділянку площею 1076 кв. м., яка знаходиться за адресою: Од. обл., м. Одеса, вул. Красних зорь, 7, кадастровий номер :54:001:0237, із забороною відчуження у будь який спосіб. Відмовити у задоволенні вимоги клопотання про заборону розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 1076 кв. м., яка знаходиться за адресою: Од. обл., м. Одеса, вул. Красних зорь, 7, кадастровий номер :54:001:0237, із забороною відчуження у будь який спосіб.

В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: