Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/7364/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2020 року місто Київ

Слідчий суддя суддя Подільського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , законного представника підозрюваного ОСОБА_5 , неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , погодженого з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 ,

про встановлення стороні захисту строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000533 від 16.06.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Слідчий СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві капітан поліції ОСОБА_7 , як слідчий групи слідчих у кримінальному провадженні, звернувся з клопотанням, погодженим з процесуальним керівником - прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 , що входить в групу прокурорів у даному кримінальному провадженні, в якому просить встановити підозрюваному ОСОБА_6 , захиснику ОСОБА_4 , законному представнику підозрюваного ОСОБА_5 строк по 08.07.2020 включно із дня винесення ухвали для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000533.

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000533 від 16.06.2020 за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.03.2020 близько о 20 годині 30 хвилин в вагоні електропотягу КП «Київський метрополітен» в перегоні між станціями метро «Оболонь» та «Почайна», перебувала група осіб у складі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження) ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , де гучно висловлюючись нецензурною лайкою розмовляючи поміж собою, при цьому у вагоні електротягу перебували й інші пасажири чим порушували громадський порядок. В цей час у вагоні електропотягу перебував ОСОБА_14 який зробив зауваження вказаним особам. Після чого ОСОБА_8 , використовуючи зазначені обставини як малозначний привід для вчинення хуліганських дій, підійшов до ОСОБА_14 та діючи разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , маючи умисел направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, перебуваючи у громадському місці, діючи безпричинно, з хуліганських мотивів, з особливою зухвалістю почали наносити удари руками і ногами по різним частинам тіла ОСОБА_14 . Особисто ОСОБА_8 , наніс ОСОБА_14 , один правою ногою в область животу, після чого схопив потерпілого за одяг та наніс один удар ногою в область верхньої третини бедра, після чого ОСОБА_14 впав на підлогу електропотягу, розуміючи протиправність своїх дій та бажаючи настання більш тяжких наслідків для потерпілого ОСОБА_8 продовжив наносити удари, так останній наніс один удар кулаком в ліву частину голови потерпілого кулаком лівої руки в ліву область голови, після чого ОСОБА_14 підвівся на ноги однак, в цей час ОСОБА_6 діючи умисно в групі з ОСОБА_8 розуміючи суспільну небезпечність своїх дій бажаючи настання більш тяжких наслідків для потерпілого, умисно наніс ОСОБА_14 один удар ногою в область лівого коліна з наружної частини по середині, після чого ОСОБА_8 наніс декілька ударів кулаками по голові потерпілого, в цей час ОСОБА_11 (матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження) наніс один удар правою ногою в область лівої руки потерпілого після ОСОБА_11 нагнув ОСОБА_14 до якого в той час підійшли ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , які діючи в групі нанесли не менше ніж по 2 удари кожний кулаками по корпусу та голові потерпілого. Після чого бійка припинилася, коли електропотяг прибув на станцію метро «Почайна», ОСОБА_12 виштовхну потерпілого на платформу та почав наносити удари правою рукою по лівому плечу, коли ОСОБА_14 почав чини опір нападнику ОСОБА_12 правою ногою наніс в область низ ще лівого коліна, в цей час до потерпілого підбігли ОСОБА_8 , ОСОБА_11 (матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження), та ОСОБА_6 . Першим до потерпілого підбіг ОСОБА_8 який наніс один удар кулаком в область правої скороні потерпілого в наслідок чого ОСОБА_14 втратив свідомість. Коли потерпілий прийшов до тями то побачив, що ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 (матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження) наносили йому удари ногами в область тулуба та лівої лопатки, спричинивши згідно з висновком судово-медичної експертизи № 042/1-349-2020 від 29.04.2020 потерпілому ОСОБА_14 легкі тілесні ушкодження у вигляді забоїв, саден м`яких тканин голови, обличчя, лівого колінного суглобу та лівої гомілки. Після цього, ОСОБА_8 , ОСОБА_11 (матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження), та ОСОБА_12 вибігли з вестибюлю станції «Почайна» КП «Київського метрополітену» та зникли з місця скоєння кримінального правопорушення в невідомому напрямку. Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні хуліганства вчиненого групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

02.06.2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 Кримінального кодексу України. Відносно ОСОБА_6 матеріали були виділені в кримінальне провадження №0000533 від 16.06.2020.

17.06.2020 прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 надано доручення в порядку ст. 290 КПК України слідчому СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві надати доступ до матеріалів кримінального провадження. До теперішнього часу підозрюваний ОСОБА_6 , його захисник ОСОБА_4 та законного представника підозрюваного не ознайомилися з матеріалами кримінального провадження. Орган досудового розслідування вважає, що сторона захисту разом з підозрюваним та його законним представником здійснює свідоме зволікання при проведенні ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, таким чином зловживаючи своїми процесуальними правами.

Прокурор в судовому засіданні підтримав внесене клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у ньому. При цьому, зазначив, що органом досудового розслідування захисника з більшістю виділених матеріалів кримінальне провадження №0000533 від 16.06.2020 відносно його підзахисного ознайомлений, проте зволікає з ознайомленням з останніми аркушами такого провадження.

Слідчий в судовому засіданні внесене клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, зазначених у ньому. Додав, що захисник неодноразово відмовлявся від ознайомлення з матеріалами справи, при цьому залишилось ознайомитись з декількома аркушами кримінального провадження.

Захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, просив у задоволенні клопотання відмовити, оскільки він не зловживає своїми процесуальними правами, а ознайомлюється по мірі можливості. Наголосив, що дійсно періодично відмовлявся від ознайомлення, але виключно з підстав відмови слідчого розглядати клопотання захисту.

Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував, просив у задоволенні клопотання відмовити, підтримав думку свого захисника.

Законний представник підозрюваного ОСОБА_5 підтримала думку захисника.

Вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

У провадженні СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000533 від 16.06.2020 за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, за фактом того, що 05.03.2020 р. близько о 21 годині ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та особою на ім`я ОСОБА_12 , перебуваючи у публічному місці, а саме у вагоні потягу між станціями метро «Мінська Почайна» КП Київський метрополітен в м. Києві, грубо порушуючи громадський порядок з хуліганський спонукань, та мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю нанесли тілесні ушкодження гр. ОСОБА_14 .

У кримінальному провадження № 0000392 від 06.03.2020 09.06.2020 ОСОБА_6 допитано з приводу обставин вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з наданих документів, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні хуліганства вчиненого групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

16 червня 2020 року прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 винесено постанову про виділення матеріалів кримінального провадження відносно підозрюваних ОСОБА_6 , ОСОБА_8 за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України з кримінального провадження № 0000392 від 06.03.2020 р. в кримінальне провадження №0000533 від 16.06.2020 року.

17.06.2020 прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 надано доручення в порядку ст. 290 КПК України слідчому СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві надати доступ до матеріалів кримінального провадження.

17.06.2020 потерпілий ОСОБА_14 ознайомився з матеріалами кримінального провадження.

17.06.2020 слідчим в телефонному режимі відповідно до ст. 135 КПК України повідомлено захисника підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_4 про завершення досудового розслідування однак останній перервав розмову та повідомив, що всі виклики виключно через письмові документи.

В той же день, розуміючи що орган досудового розслідування виконав всі можливі слідчі дії захисник підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_4 з метою затягування ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, подає клопотання про проведення слідчих дій в рамках кримінального провадження № 0000392 від 06.03.2020 про проведення слідчих дій, на яке слідчим винесено відповідну постанову. 18.06.2020 року син захисника підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_4 ОСОБА_15 отримав повідомлення про завершення досудового в якому вказано новий номер кримінального провадження №0000533 від 16.06.2020 року, де було повідомлено також, що досудове розслідування завершено та він має право ознайомиться з матеріалами кримінального провадження о 12 годині 00 хвилин 22.06.2020 року в приміщенні службового кабінету СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві.

20.06.2020 року законний представник підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_5 отримала повідомлення про завершення досудового в якому вказано новий номер кримінального провадження №0000533 від 16.06.2020 року, де було повідомлено також, що досудове розслідування завершено та він має право ознайомиться з матеріалами кримінального провадження о 12 годині 00 хвилин 22.06.2020 року в приміщенні службового кабінету СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві.

22.06.2020 захисник підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_4 розпочав ознайомлення з матеріалами кримінального провадження однак від подальшого ознайомлення відмовився мотивуючи це тим, що ні органом досудового розслідування, а ні процесуальним керівником який прийняв рішення про виділення матеріалів кримінального провадження не повідомлено, його про вказане рішення, однак в статті 217 КПК України не зазначено що слідчий прокурор повинні повідомляти учасників кримінального провадження про виділення чи об`єднання матеріалів кримінального провадження, крім того в ст. 42, 46 - 47 КПК України вказане також не зазначено, крім того захисник вимагав в супереч встановлено законом порядку долучити до матеріалів кримінального провадження №0000533 від 16.06.2020 року відповідь на його клопотання та саме клопотання яке він подав 17 червня в рамках кримінального провадження № 0000392 від 06.03.2020., від підпису в протоколі надання доступу до матеріалів кримінального провадження відмовився від отримання виклику на 24 червня 2020 року відмовився вимагаючи від слідчого вчинення дій які не передбачені кримінально процесуальним законодавством при цьому принижуючи честь органу досудового розслідування говорячи про те, що слідчий нічого не розуміє в розслідуванні кримінального провадження та не знає діючого законодавства вказані дії фіксувалися слідчим на власний мобільний телефон, відеозаписи з якого долучені до матеріалів вказаного клопотання та матеріалів кримінального провадження. Крім того підтримуючи незрозумілу позицію захисника від ознайомлення з матеріалами кримінального провадження відмовився підозрюваний ОСОБА_6 та його законний представник ОСОБА_5 .

Крім того, органом досудового розслідування 09.06.2020 в рамках кримінального провадження № № 0000392 від 06.03.2020 в порядку ст. 221 КПК України ознайомлено захисника ОСОБА_4 з матеріалами кримінального провадження під опис, вказані матеріали в більшій частині і були виділені в кримінальне провадження №0000533 від 16.06.2020.

В той же день, 22.06.2020 з матеріалами кримінального провадження були ознайомлені захисник підозрюваного ОСОБА_8 , сам підозрюваний та його законний представник, однак завершити досудове розслідування в розумні строки, не представляється можливим у зв`язку із незрозумілим становленням захисника ОСОБА_4 , законного представника підозрюваного ОСОБА_6 та самого підозрюваного.

Водночас, захисник в судовому засіданні підтвердив свої відмови від ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, мотивуючи це відмовами слідчого в задоволенні його клопотань, проте такі відмови не можуть бути підставою для зволікання із ознайомленням із матеріалами кримінального провадження.

В зв`язку з чим, слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваний недобросовісно користується своїми процесуальними правами та зволікає з ознайомленням з матеріалами справи.
Рішенням Конституційного Суду України від 18.01.2012 р. № 1-рп/2012 у справі № 1-4/2001 зазначено на те, що право обвинуваченого на ознайомлення із матеріалами справи та право на отримання інформації про закінчення розслідування у кримінальній справі є складовими конституційного права на захист. Ознайомлення обвинуваченого чи його захисника з матеріалами справи є елементом кримінального судочинства і його порядок відповідно до пункту 14 частини першої статті 92 Конституції України визначається законами України. Відтак право на таке ознайомлення не є абсолютним.
Вказаним рішенням Конституційний Суд України вважає, що такі строки на ознайомлення повинні визначатися в кожній справі залежно від обсягу матеріалів справи та їх складності, кількості обвинувачених, дій або бездіяльності (поведінки) обвинуваченого чи його захисника та незалежних від волі обвинуваченого чи його захисника чинників (наприклад, хвороби) тощо. Ознайомлення обвинуваченого чи його захисника з матеріалами справи в межах розумних строків відповідає завданням кримінального судочинства, визначеним у статті 2 Кодексу: охороняти права та законні інтереси фізичних і юридичних осіб, які беруть у ньому участь, а також швидко і повно розкривати злочини, викривати винних та забезпечувати правильне застосування закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний. Це, з одного боку, забезпечує реалізацію прав і свобод людини і громадянина, а з іншого - вимагає від особи відповідальної поведінки, зумовленої законними потребами, інтересами інших осіб (зокрема, потерпілого) та суспільства в цілому.
Конституційний Суд України вважає, що вимоги статті 218 КПК України (1960 р.), яким регулювалося ознайомлення обвинуваченого та його захисника з матеріалами кримінальної справи, узгоджуються з практикою Європейського суду з прав людини та з підпунктом „b пункту 3 статті 6 Конвенції, відповідно до якого кожен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право мати час і можливості для підготовки свого захисту. Так, Європейський суд неодноразово зазначав, що право на захист не є абсолютним, а за змістом статті 6 Конвенції прийнятними є лише вкрай необхідні заходи, які обмежують право на захист (рішення від 23 квітня 1997 року у справі „Ван Мехелен та інші проти Нідерландів, від 25 вересня 2008 року у справі „Полуфакін і Чернишов проти Росії).
Як зауважив Європейський суд, підпункт „b пункту 3 статті 6 Конвенції гарантує обвинуваченому „мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту, а це означає, що така підготовка охоплює все, що є „необхідним для підготовки розгляду справи судом. Крім того, можливості, доступні кожному, хто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, мають включати ознайомлення - для цілей підготовки свого захисту - з результатами розслідувань, які проводилися протягом усього провадження у справі. Однак питання адекватності часу і можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин кожної конкретної справи (рішення від 21 жовтня 2010 року у справі „Корнєв і Карпенко проти України).
Відповідно до ч. 10 ст. 290 КПК України сторонам кримінального провадження, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ. У разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.

Таким чином, зазначена норма КПК України передбачає надання сторонам кримінального провадження достатнього часу для ознайомлення з матеріалами, до яких надано доступ, та лише у разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами.

Зі змісту клопотання слідчого вбачається, що загальна кількість кримінального провадження не перевищує і тому, при цьому, стороні захисту залишилось ознайомлення з декількома аркушами, з чим вони зволікають. А відтак, суд не бере до уваги заперечення підозрюваного щодо незволікання з ознайомленням з матеріалами кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зі змісту ст. 2 КПК випливає, що є три завдання кримінального судочинства: 1) захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень; 2) охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження; 3) забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Суд, зберігаючи неупередженість, повинен створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч. 6 ст. 22 КПК).

Застосування належної правової процедури означає суворе додержання встановленого кримінальним процесуальним законом порядку досудового розслідування та судового провадження. Саме це є гарантією встановлення об`єктивної істини при здійсненні кримінального провадження, застосування до винного справедливого покарання і не притягнення до кримінальної відповідальності невинуватого.

Об`єктами, що беруться під захист від кримінальних правопорушень за допомогою норм КПК, є: особа; суспільство; держава. Об`єктами охорони є права, свободи та законні інтереси учасників кримінального провадження.

Під такою охороною слід розуміти забезпечення необхідних умов для здійснення прав, свобод і задоволення законних інтересів, їх недоторканності та непорушності за допомогою чіткого врегулювання кримінальних процесуальних відносин та прийняття заходів правового характеру з метою недопущення порушення прав учасників кримінального провадження, в тому числі і прав підозрюваного (його законного представника) та його захисника.

Пунктом 21 ст. 7 КПК України передбачено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам, до яких, зокрема, відносяться розумність строків.
Відповідно до приписів частин 1, 3 статті 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки.
Критерієм для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачених та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен обвинувачений має право мати час і можливість для підготовки свого захисту.
В справі «Іглін проти України» (заява № 39908/05) Суд зазначає, що підпункт «b» п. 3 ст. 6 Конвенції гарантує обвинуваченому «адекватний час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту», а отже ця гарантія означає, що підготовка захисту по суті головних обвинувачень може включати проведення з його боку всіх «необхідних заходів».
Аналізуючи практику Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити у справі «Хусейн та інші (Huseyn and others) проти Азербайджану» (рішення від 26 липня 2011 р.)Суд визнав порушення підпункту «b» п. 3 ст. 6 Конвенції, відмітивши, що матеріали обвинувачення були досить великими і включали, поміж іншого, більше 6200 сторінок документів у 22 томах та відео свідчення, записані на 22 відеокасетах. Вивчення такого великого обсягу матеріалів вимагає значного часу для ознайомлення. А тому, Суд, дійшов висновку про наявність серйозних проблем з адекватністю і відповідністю часу і способів, наданих захисту для ознайомлення (пункти 174178) [14].

У справі «Шопс (Schops) проти Німеччини» (рішення від 13 лютого 2001 р.) суд не визнав порушення підпункту «b» п. 3 ст. 6 Конвенції, так як всі томи справи (132 основних і 2 додаткових близько 16 000 сторінок в цілому) були направлені адвокату за три тижні до прийняття рішення про продовження попереднього ув`язнення заявника (п.54). При цьому, слід зауважити, що адвокат під час досудового розслідування мав доступ до основних матеріалів, які складали 132 томи в цілому (п.24) [15].

Отже, вищенаведені приклади свідчать, що проблему визначення достатності часу для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження Європейський суд з прав людини вирішує в контексті обставин кожної конкретної справи. Судом не вироблено єдиних критеріїв визначення достатнього часу для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. А тому, рішення Суду в цьому випадку мають не стільки прецедентний, скільки орієнтуючий характер. Втім, вироблення та тлумачення загальних критеріїв визначення «достатності часу для ознайомлення» є необхідним для забезпечення однакової практики застосування положень ч.10 ст.290 КПК України.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що визначення достатності часу для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження має здійснюватися в кожному конкретному випадку індивідуально з врахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них.

Обсяг матеріалів слід визначати з врахуванням кількості аркушів кримінального провадження, кількості та характеристики речових доказів, наявності додатків до протоколів (стенограма, аудіо, відеозапис), які необхідно прослухати чи передивитися. При врахуванні обсягу матеріалів необхідно також брати до уваги те, чи ознайомлювалася сторона захисту, потерпілий з матеріалами досудового розслідування до його завершення в порядку, передбаченому ст.221 КПК України.

Складність матеріалів слід визначати з врахуванням кількості підозрюваних, обвинувачених та епізодів кримінальних правопорушень по яких здійснювалося досудове розслідування. Зокрема, якщо кримінальне провадження здійснюється щодо кримінального правопорушення, вчиненого групою осіб, то це вимагає або визначення черговості ознайомлення з матеріалами, або виготовлення копій матеріалів кожному учаснику кримінального провадження, який буде знайомитися з матеріалами.

Так, у ч.4 ст.290 КПК України визначено, що надання доступу до матеріалів включає в себе можливість робити копії або відображення матеріалів.

В зв`язку з наведеним, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, враховуючи обсяг матеріалів кримінального провадження, з якими захиснику, підозрюваному та йому законному представнику залишилося ознайомитися, та складності матеріалів виділеного кримінального провадження, а також часу звернення ухвали до виконання, слідчий суддя вважає необхідним встановити стороні захисту строк для ознайомлення з матеріалами кримінального провадженні терміном по 8 липня 2020 р. включно. Вказаний строк є достатнім часом у цій справі в розумінні підпункту „b пункту 3 статті 6 Конвенції.
Таким чином, клопотання слідчого є заснованим на законі, доводи слідчого знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, в зв`язку з чим клопотання, з урахуванням строку, який встановлюється слідчим суддею, підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 290 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Клопотання сторони обвинувачення задовольнити.
Встановити неповнолітньому підозрюваному ОСОБА_6 , захиснику адвокату ОСОБА_4 , законному представнику підозрюваного ОСОБА_5 строк для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000533 від 16.06.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, - по 08 липня 2020 включно.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. КиєваОСОБА_1