Справа № 344/9797/21
Провадження № 11-сс/4808/168/21
Категорія ст.183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

прокурора ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Івано-Франківську матеріали за апеляційною скаргою (далі АС) захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 20 червня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді триманння під вартою щодо ОСОБА_8 , -

вс т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 20 червня 2021 року задовольнено клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором та застосовано щодо ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.4 ст.187 Кримінального кодексу України (далі КК), запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 17 серпня 2021 року включно, без визначення розміру застави.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурор та слідчий довели наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК, а наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджуються наявними в матеріалах кримінальних проваджень доказами. З урахуванням тяжкості інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК, слідчий суддя дійшов висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у своєму клопотанні, дають підстави вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризиків, і є співмірним та доцільним для забезпечення дієвості кримінального провадження.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 , подала АС, в якій покликається на незаконність та необґрунтованість ухвали, оскільки таке судове рішення порушує законні права та інтереси її підзахисного, а також те, що слідчий суддя, розглядаючи дане клопотання, всебічно не з`ясував усіх обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування до підозрюваного такого виняткового заходу забезпечення кримінального провадження, як тримання під вартою. Крім цього, зазначає, що застосований щодо її підзахисного запобіжний захід, є занадто суворим.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та встановити йому зобов`язання відповідно до ч.5 ст.194 КПК .

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення захисника та підозрюваного, які просять скасувати ухвалу слідчого судді, застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту; пояснення прокурора, який вважає АС захисника безпідставною, просить залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого суддді без змін, перевіривши матеріали за клопотанням слідчого, які надійшли з Івано-Франківського міського суду та додані документи, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону слідчий суддя в повній мірі дотримався.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя повинен враховувати положення ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183 КПК.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, що розслідування і проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000132 від 15.03.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 189 КК.

З ухвали слідчого суддді вбачається, що 19 червня 2021 року, ОСОБА_8 затримано на підставі ст. 208 КПК за підозрою у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК.

Цього ж дня, ОСОБА_8 в порядку п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК.

Суд апеляційної інстанції вважає, що вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187КК, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів у їх взаємозв`язку, зокрема: заявою ОСОБА_10 , повідомленням СБУ, протокол обшуку приміщення, протоколами затримання ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , постановою про визнання речовими доказами, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , довідкою № 4030 від 18.06.2021, видану КНП «Міська клінічна лікарня №1» про тілесні ушкодження ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка, а також інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності.

На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов правильного висновку, що наявні у провадженні докази, свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Також суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя вмотивовано прийшов до висновку, дотримавшись вимог закону, що в даному випадку мають місце відповідні ризики, а саме спроби підозрюваного здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

Як зазначив слідчий суддя, ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , передбачає виключно покарання у виді реального позбавлення волі на строк від від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна. тобто даний злочин відноситься до категорії особливо тяжких злочинів). Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Врахувуючи дані про особу підозрюваного, тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 злочину, вагомість доказів щодо повідомленння підозри, покарання, яке може бути призначено підозрюваному в разі засудження останнього, слідчий судддя прийшов до правильного висновку, що перебуваючи на волі, він може викликати ризики переховування від органів слідства та суду, впливу на свідків, вчинення перешкод слідству шляхом спілкування з іншими особами, вчинення дій по знищенню речей та документів, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.

Врахувавши всі обставини справи та наявність ризиків, що вказані вище, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у виглядіі тримання під вартою.

Колегія суддів визнає, що тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу щодо нього, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та повністю відповідає практиці Європейського суду з прав людини та вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Що стосується доводів захисника щодо незаконності та необґрунтованості ухвали, то такі, на думку колегії суддів, є безпідставними, оскільки судом було належним чином перевірено та досліджено матеріали клопотання, дані, які характеризують особу підозрюваного, а також мотивовані висновки та наведені обґрунтовані підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , які б були безумовною підставою для скасування оскарженої ухвали.

Додані стороною захисту документи про стан здоров`я ОСОБА_8 не підтверджують того, що він не може утримуватись під вартою, а навпаки підтверджують, що він отримує належне лікування в умовах установи.

За таких обставин, АС захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 не підлягає до задоволення.

З урахуванням наведеного та керуючись, ст.ст. 182, 183, 404, 405, 407 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 -адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 20 червня 2021 року про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5