ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1978/21 Справа № 208/2651/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 червня 2021 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Долина Юр`ївського району Дніпропетровської області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 червня 2021 року, було задоволено клопотання прокурора, та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на 60 днів, тобто до 11.08.2021 року включно.
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_6 щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт відмовлено.
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт відмовлено.
Рішення суду мотивоване тим, що ОСОБА_8 і ОСОБА_9 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України. Суд врахував характеризуючи дані обвинувачених, та зазначив, що вказані обставини не нівелюють заявлені ризики, та враховуючи можливе кримінальне покарання у разі доведення їх винуватості у скоєнні кримінальних правопорушень в яких вони обвинувачуються, у виді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна, а тому заявлений ризик ухилення від суду, при наявності обґрунтованої підозри, та тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , робить заявлені ризики доведеними в тому числі і ризик втечі обвинувачених та ухилення від правосуддя.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
- В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову ухвалу, якою змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, або визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.
В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
Вказує, що суд першої інстанції продовживши обвинуваченому ОСОБА_8 найбільш суворий запобіжний захід, встановив нібито наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які не обгрунтовані належним чином стороною обвинувачення, але разом з тим судом не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 та запобігти, вказаним у клопотанні прокурора, ризикам.
Посилаючись на встановлені ризики, суд І інстанції не навів обставин, які б переконливо виправдовували тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою. Ризик переховування обвинуваченого від суду поряд із наявністю місця реєстрації та проживання, наявність родини (дружини, малолітньої дитини та матері, котрі фактично зареєстровані та мешкають у місті Кам`янському Дніпропетровської області), що встановлено і органом досудового розслідування та зазначено у обвинувальному акті є малоймовірним.
Сторона захисту вважає, що все вищезазначене свідчить про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, встановленим судом першої інстанції.
Вказує, що обвинувачений ОСОБА_8 є особою, раніше в силу ст. 89 КК України не судимою, під час іспитового строку не порушував покладені на нього обов`язки.
- В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просила скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову, якою обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, або визнати розмір застави.
В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
Зазначає, що суд першої інстанції не врахував дані про особу ОСОБА_9 , а саме, останній позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні батьків, що мають мають слабке здоров`я та групу інвалідності та потребують допомоги.
Вказує, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Позиції учасників судового провадження.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу захисника з підстав викладених в ній, та просили її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу захисника та просили її задовольнити з підстав викладених в ній.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Згідно ч. 4 ст. 422-1 КПК України, розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.
Таким чином, з урахуванням того, що прокурор належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, та не заявляв клопотання про розгляд апеляційної скарги за його участю, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги, можуть бути розглянуті у його відсутності.
Заслухавши доповідача, думки учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Мотиви суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
В силу вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Як встановлено апеляційним судом у судовому засіданні та що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах контрольного провадження, 05 травня 2021 року судом, на розгляді якого перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в порядку ст.331 КПК України було розглянуто клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
останніх.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу, та обґрунтовано дійшов висновку про існування тих, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання останніх під вартою. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, не зменшилися й виправдовують тримання обвинувачених під вартою.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та належно з`ясував обставини, які мають значення при розгляді клопотання.
Вирішуючи питання продовження строку застосування раніше обраного запобіжного заходу, суд першої інстанції, відповідно до ст. 178 КПК України, врахував тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , покарання, яке їм загрожує у разі визнання винуватими, особи обвинувачених та відповідно наявність передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК ризиків, які не припинили існувати, тому дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою останніх та відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу.
Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
Твердження захисника про недоведеність встановлених судом ризиків не заслуговують на увагу, оскільки сукупність даних про тяжкість злочину у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , обставини провадження та стадію розгляду провадження беззаперечно вказує на їх існування.
Посилання захисників на наявність у обвинувачених міцних соціальних зв`язків не заслуговують на увагу, оскільки ці обставини в даному випадку не можуть бути стримуючим фактором належної процесуальної поведінки останніх.
Щодо доводів захисту про необґрунтованість обвинувачення, про що свідчать досліджені судом докази, то вони є безпідставними.
Як вбачається із матеріалів справи, питання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було вирішено під час судового розгляду, тобто на стадії, яка унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання припинила існувати і на заміну їй було висунуте обвинувачення.
Обґрунтованість же обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні. Таким чином, при вирішенні питання про необхідність продовження застосування запобіжного заходу у суді першої інстанції на стадії судового розгляду та при перевірці відповідного рішення судом апеляційної інстанції вирішальним є питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, продовження існування яких в даному випадку було беззаперечно встановлено.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , залишити без задоволення.
Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 червня 2021 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4