Провадження №1-кс/127/7261/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2021 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , працюючого приватним підприємцем, громадянина України, має на утриманні малолітню дитину, відповідно до ст. 89 КК Україниє таким, що не має судимості, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий ОСОБА_6 звернувся до суду із вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором ОСОБА_3 .

Клопотання мотивоване тим, що близько 20 години 30 хвилин 20.06.2021 водій ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Mercedes-Benz», державний номерний знак Республіки Литва « НОМЕР_1 », рухаючись із швидкістю, яка перевищує максимально допустиму швидкість в населеному пункті, по вул. Незалежності в м. Іллінці Вінницької області, неподалік АЗС «NG», в момент об`єктивної появи в полі його зору велосипедиста ОСОБА_7 , який перетинав проїзну частину дороги зліва на право відносно руху автомобіля, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, внаслідок чого допустив наїзд на останнього.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_7 під час надання медичної допомоги помер.

Таким чином, водій ОСОБА_5 за вищевикладених обставин порушив вимоги п. п. 2.9 (а), 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами і доповненнями), згідно яких:

?п. 2.9 «Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

?п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

?п.12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год».
Порушення ОСОБА_5 вищевказаних вимог Правил дорожнього руху перебуває у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме із настанням смерті велосипедиста ОСОБА_7 .

21.06.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, а саме: порушені правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, вчинені у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили смерть потерпілого.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 21.06.2021; витягом з бази АРМОР щодо скоєних адміністративних порушень ОСОБА_5 ; рапортом працівників поліції про відмову ОСОБА_5 від проходження освідування на стан сп`яніння; показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; висновком від 21.06.2021 за результатами медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_5 сукупністю інших доказів, зібраних у кримінальному провадженні.
Слідчий зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, при цьому існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають у тому, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування, суду, незаконно впливати на свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» № 1231-IX від 16.02.2021 внесено зміни до ст. ст. 74, 75 КК України та виключено можливість застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням осіб, яких засуджено за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, та які керували транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тому існує високий ступінь ризику того, що ОСОБА_5 під страхом ймовірної кримінальної відповідальності та загрози призначення йому в подальшому судом реальної міри покарання, переховуватиметься від органу досудового розслідування, суду. З огляду на те, що санкція інкримінованої ОСОБА_5 статті вчиненого злочину є такою, що спроможна в значній мірі обмежити його права й свободи, в тому числі право на свободу пересування, то думки останнього з приводу можливої ізоляції до установи виконання покарань закритого типу сприятимуть наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, в підозрюваного ОСОБА_5 відсутні міцні соціальні зв`язки за місцем проживання в с. Бабин Іллінецького району Вінницької області, тому під загрозою застосування суворої міри покарання він може в будь-який момент без зайвих труднощів покинути місце свого проживання та здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування, суду.

У зв`язку з тим, що показання свідків та висновки експертів мають ключове доказове значення під час встановлення винуватості особи у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_5 з метою ухилення від кримінальної відповідальності може здійснювати незаконний вплив на свідків та експертів у даному кримінальному провадженні, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи сукупність характеризуючих даних підозрюваного, його соціальних зв`язків, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, вид передбаченого покарання, а також те, що внаслідок вказаного кримінального правопорушення загинула людина, єдиним запобіжним заходом, який забезпечить належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.Крім того, слід зауважити що підозрюваний ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, у тому числі за порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, що характеризує ОСОБА_5 як такого, що легковажно ставиться до порушення ним Правил дорожнього руху, не робить для себе належних висновків та може вчинити інші кримінальні правопорушення, що підтверджує наявність ризику, передбаченого ч. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечив стосовно даного клопотання. Захисник ОСОБА_4 зазначила, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України прокурором, слідчим не повністю доведені, зокрема ОСОБА_5 має постійне місце проживання, працює приватним підприємцем, крім того він перебуває у не зареєстрованому шлюбі та має на утриманні малолітню дитину, крім того відповідно до ст. 89 КК Україниє є таким, що не має судимості, тому твердження прокурора про те, що її підзахисний раніше неодноразово притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, не відповідає дійсності та не може бути враховано судом при обранні запобіжного заходу.Також слід вказати, що ОСОБА_5 лише в день вчинення кримінального правопорушення не давав показів, посилаючись на ст. 63 Констинуції України, оскільки був наляканий та не хотів свідчити без участі адвоката, вважав, що його покази можуть невірно трактувати, в подальшому ОСОБА_5 надавав покази, вину свою визнав,просить врахувати вказані обставини та відмовити у даному клопотанні та застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вважає, що клопотання обґрунтоване та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання ОСОБА_5 , який має постійне місце проживання, працює приватним підприємцем, крім того він перебуває у не зареєстрованому шлюбі та має на утриманні малолітню дитину, крім того відповідно до ст. 89 КК Україниє є таким, що не має судимості та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Відповідно до приписів ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу

Врахувавши фактичні обставини справи, слідчий суддя схиляється та приймає за грунтовні доводи прокурора про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на неї процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 хоча відповідно до ст. 89 КК Україниє є таким, що не має судимості, однак він обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, вчиненого у стані алкогольного сп"яніння, що спричинило загібель людини, в чому укладається особлива суспільна небезпека вказаного злочину,а тому наявні ризики вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема впливати на свідків, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а відтак до неї з огляду на положення ст. ст. 177 КПК України слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Враховуючи вимоги ст.ст. 177,178 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою будуть недостатніми.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 цього кодексу, має право не визначити розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини, тому ОСОБА_5 розмір застави не визначається.

При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 107, 177, 182, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком 60 (шістдесят) днів з моменту затримання, в межах досудового розслідування, а саме: до 00:10 години 19 серпня 2021 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Упродовж застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою утримувати ОСОБА_5 у Вінницькому СІЗО Вінницької установи виконання покарань №1 УДПтСУ у Вінницькій області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: