Справа № 447/1881/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/694/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2021 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому в режимі відеоконференції засіданні у м. Львові апеляційну скаргу прокурора Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 24 червня 2021 року стосовно ОСОБА_7 ,
з участю прокурора ОСОБА_8 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
представника установи ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

вищевказаною ухвалою задоволено подання начальника державної установи «Миколаївська виправна колонія (№50)» ОСОБА_10 та звільнено ОСОБА_7 умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного йому вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.02.2020 року, на невідбутий термін 10 місяців 20 днів.
Суд першої інстанції мотивує своє рішення тим, що засуджений відбуває покарання призначене за вчинення нетяжкого злочину. Зі змісту характеристики засудженого та довідки про заохочення і стягнення встановлено, що засуджений стає на шлях виправлення, до нього застосовувалось 1 (одне) стягнення у виді догани, яке погашене 05.01.2021. Засуджений заохочувався адміністрацією колонії 2 (два) рази, у судовому засіданні представником колонії було повідомлено, що 07.04.2021 та 09.07.2021 було застосоване заохочення. Засуджений за час відбування покарання характеризується позитивно, бере участь у виховних заходах які проводяться в установі виконання покарань, сумлінно ставиться до виконання дорученої йому роботи. За характером спокійний, врівноважений, до створення конфліктних ситуацій не схильний. До представників адміністрації відноситься з повагою, тактовний. Крім цього, працевлаштований з серпня 2020 року, здійснює ремонт піддонів.
Не погоджуючись із даною ухвалою прокурор Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні подання начальника ДУ «Миколаївська виправна колонія (№50)» щодо засудженого ОСОБА_7 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Мотивує свою апеляційну скаргу тим, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи. Вказує, що судом першої інстанції проігноровані усі обставини та вимоги закону, не надано належну правову оцінку усім представленим матеріалам, об`єктивно не з`ясовано всі обставини справи, що у свою чергу, свідчить про необґрунтованість і невмотивованість судового рішення. Звертає увагу , що суд не надав належної оцінки особі засудженого ОСОБА_7 . Так, судом не взято до уваги, те, що ще 04.11.2020 року адміністративною комісією установи засудженому ОСОБА_7 , відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 101 КВК України як такому, що не довів своє виправлення. Окрім цього, судом не взято до уваги, те, що ще 06.01.2021 року адміністративною комісією установи засудженому ОСОБА_7 , відмовлено у застосуванні до нього ст. 82 КК України як такому, що не довів своє виправлення. Вказує, що згідно особової справи ОСОБА_7 отримав 2 заохочення. Крім того, вищевказані заохочення засуджений отримав упродовж першого півріччя 2021, тобто 5 місяців перебування в установі виконання покарань. Разом з тим, засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання в ДУ «Миколаївська ВК №50» порушував режим утримання в установі, за що 06.08.2020 на останнього накладалось дисциплінарне стягнення у виді оголошення догани. Просить суд взяти до уваги, що засуджений ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, зокрема, за злочини проти власності, з яких суд застосовував до останнього ст.75 КК України та надав можливість виправитись без ізоляції від суспільства, проте ОСОБА_7 належних висновків для себе не робив та вчиняв нові умисні злочини.
Під час апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на викладені в ній мотиви.
Представник ДВК № 50 ОСОБА_9 апеляційну скаргу прокурора заперечив, вважає, що засуджений своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.
Засуджений ОСОБА_7 апеляційну скаргу заперечив, просив судове рішення залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора на підтримку апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_7 та представника ДВК № 50, які апеляційну скаргу заперечили, дослідивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.
Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Висновок суду про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання ґрунтується на досліджених в судовому засіданні матеріалах справи, є обґрунтованим та вмотивованим.
Необхідною умовою застосування положень ст. 81 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, про що може свідчити, зокрема, дотримання засудженим правил розпорядку дня колонії, відсутність порушень встановленого порядку відбування покарання, виконання законних вимог адміністрації установи виконання покарань, заняття суспільно корисною працею. Умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України, - виправленню засудженого і запобігання вчинення нових злочинів.
Рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Так, згідно з матеріалами справи, вбачається, що ОСОБА_7 засуджено 14 лютого 2020 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі.
З матеріалів справи вбачається, що засуджений відбуває покарання призначене за вчинення нетяжкого злочину. Зі змісту характеристики засудженого та довідки про заохочення і стягнення встановлено, що засуджений стає на шлях виправлення, до нього застосовувалось 1 (одне) стягнення у виді догани, яке погашене 05.01.2021. Засуджений заохочувався адміністрацією колонії 2 (два) рази, 07.04.2021 року та 09.07.2021 року. Засуджений за час відбування покарання характеризується позитивно, бере участь у виховних заходах які проводяться в установі виконання покарань, сумлінно ставиться до виконання дорученої йому роботи. За характером спокійний, врівноважений, до створення конфліктних ситуацій не схильний. До представників адміністрації відноситься з повагою, тактовний. Крім цього, працевлаштований з серпня 2020 року, здійснює ремонт піддонів. Щодо навчання в ДУ «МВК №50» повідомив, що така можливість йому надавалася, однак тільки за спеціальністю «газозварювальник», а так як засуджений має поганий зір, змушений був відмовитися від проходження такого навчання.
З врахуванням викладеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що засуджений ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення й підлягає умовно-достроковому звільненню від відбування покарання, й з таким висновком суду колегія суддів погоджується.
Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості судового рішення, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи є безпідставними й колегія суддів їх до уваги не бере.
Покликання прокурора на те, що згідно з рішенням комісій установи від 04 листопада 2020 року засудженому було відмовлено у застосуванні ст.101 КВК України, як такому, що не став на шлях виправлення, та посилання на те, що засуджений раніше судимий за злочини проти власності, як на підставу неможливості застосування до засудженого положень ст. 81 КК України, не ґрунтуються на нормах закону, вказане твердження, не є обставиною, яка виключає на даний час можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання останнього.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
З огляду на викладене колегія суддів визнає апеляційну скаргу прокурора необґрунтованою.
Ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог матеріального та процесуального законів, є законною, обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 24 червня 2021 року стосовно ОСОБА_7 , залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4