Справа № 487/1449/21
Провадження № 1-кс/487/1506/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.03.2021 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000003 від 05.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

08.03.2021 року слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках здійснення кримінального провадження з проведення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого 05.03.2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003, звернувся до слідчого судді із указаним клопотанням, у якому просив обрати підозрюваному ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з моменту фактичного затримання, тобто з 06.03.2021, без можливості внесення застави.

Клопотання мотивоване тим, що беручи до уваги вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків на роботі, неможливо застосувати до підозрюваного інші, більш м`які запобіжні заходи, крім тримання під вартою, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, з метою уникнення від кримінального відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків під час досудового розслідування та судового розгляду у кримінальному провадженні, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (штучне затягування досудового розслідування, судового розгляду, можливість виїзду за кордон через неконтрольовані пункти пропуску на окупованих територіях та ін.).

В судовому засіданні прокурор підтримав ініційоване клопотання, наполягаючи на його задоволенні.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України стороною обвинувачення не доведено.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просив не задовольняти клопотання у зв`язку з тим, що відсутні фактичні дані, які б вказували на наявність фактів, що можуть призвести до настання ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також враховуючи те, що прокурором не доведено обґрунтованість підозри.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку своїх захисників.

Заслухавши позицію сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання, матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування ініційованого заходу, слідчий суддя дійшов наступного.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється слідчими Територіального управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що У проваджені другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, перебувають матеріали кримінального провадження № 0000003 від 05.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , є працівником правоохоронного органу, та станом на 05.03.2021 займав посаду інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП НП України.
Так, 05.03.2021 о 08 год. 00 хв. після отримання табельної вогнепальної зброї та проведеного інструктажу керівництвом управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, автопатруль «Д-ОКЕАН-0502» на службовому автомобілі TOYOTA PRIUS, н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні) у складі інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 лейтенанта поліції ОСОБА_4 , взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 та поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області старшого сержанта поліції ОСОБА_9 заступили на маршрут патрулювання автодороги М-05 (Київ-Одеса).
Надалі, приблизно о 19 год. 20 хв., ОСОБА_4 , керуючи службовим автомобілем TOYOTA PRIUS, н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні), знаходячись на автодорозі М-05 (Київ-Одеса) на 452 км., в зоні діяльності стаціонарного посту «Дачне», з вимкненими спецсигналами, знаходячись у полосі руху у бік м. Одеси, вирішив здійснити розворот службового автомобіля у бік м. Києва.
При цьому, ОСОБА_4 , будучи водієм службового автомобіля TOYOTA PRIUS, н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні), керуючи транспортним засобом у темний час доби, грубо порушив вимоги дорожньої розмітки 1.3 розділу 34 ПДР і п. 2.3 б), п.10.1, п. 11.4 Правил дорожнього руху України, а саме:
п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
п. 11.4. На дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.
р.34. ДОРОЖНЯ РОЗМІТКА
1. Горизонтальна розмітка.
Горизонтальна розмітка має таке значення:
1.1 поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей;
Порушення виразилось в тому, що в зазначений день та час водій ОСОБА_4 керуючи службовим автомобілем TOYOTA PRIUS, н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні), в темний час доби, здійснюючи рух в смузі, по асфальтобетонному покриттю проїжджої частини автодороги М-05 (Київ-Одеса), в напрямку м. Одеси, де проїжджа частина має по три смуги руху в одному напрямку, вирішив виконати лівий розворот у забороненому для цього місці.
Проявивши злочинну самовпевненість, тобто, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, водій ОСОБА_4 , не переконавшись в безпеці свого маневру, вкрай уважним не був, при виконанні вказаного розвороту, заходів що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, грубо порушив вимоги дорожньої розмітки - 1.1, розділу 34 ПДР, та із потоку попутного йому автотранспорту виїхав на ліву смугу попутного йому руху проїжджої частини, чим створив перешкоду у русі автомобілю HYUNDAI SONATA, н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в бік м. Одеси в крайній лівій смузі у попутному йому напрямку руху.
Перебуваючи в аварійній ситуації автомобіль HYUNDAI SONATA, н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , здійснив зіткнення зі службовим автомобілем TOYOTA PRIUS, н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні), та одразу після цього здійснив наїзд на перешкоду, а саме бар`єрну огорожу між напрямками смуг руху автомобілів
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід пасажир автомобілю HYUNDAI SONATA, н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , загинув на місці, та ще двоє людей, - пасажири автомобілю HYUNDAI SONATA, н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , отримали тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості.
З урахуванням викладеного, 06.03.2021, о 02. год. 50 хв. ОСОБА_4 було затримано у порядку ст. 208 КПК України.
06.03.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Вина підозрюваного ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.03.2021; протоколом затримання ОСОБА_4 від 06.03.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 06.03.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 06.03.2021; протоколом огляду відеозапису від 06.03.2021, виданого на запит в порядку ст. 40 КПК України; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 06.03.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 06.03.2021; іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).
Згідно з ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 178 КПК України визначені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).
При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").
Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно з ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
В судовому засіданні прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п.1, п.3, п.4, ч.1 ст.177 КПК України, а саме, відповідно до п.1 ч.1 ст.177 КПК України встановлено наявність ризику переховування від органів досудового розслідування або суду, так як ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років позбавлення волі. Згідно п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків, в тому числі колег по роботі, які є очевидцями вчиненого злочину, з метою уникнення від відбуття покарання у випадку винесення судом обвинувального вироку. ОСОБА_4 , маючи значне коло знайомих осіб серед правоохоронців, та з якими він підтримує зв`язки може використовувати коло знайомств задля впливу на свідків, у тому числі з числа свідків, які вже допитані у вищевказаному провадженні.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши пояснення сторін, суд вважає доведеним наявність ризиків передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років позбавлення волі, яке за ступенем тяжкості відповідно до ч.4 ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.

Сама тяжкість вчиненого злочину хоча і є визначальною при оцінці ризику ухилення від слідства і суду, проте не може бути достатньою підставою для законності тримання під вартою, яке є винятковим запобіжним заходом.
Крім того, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену в його рішеннях, відповідно до якої тримання під вартою психічнохворого буде "законним" для цілей пункту 1 (е) статті 5 Конвенції лише за умови, якщо воно здійснюється в лікарні, клініці чи іншому визначеному для цього закладі. Проте в пункті 1 (е) статті 5 Конвенції в принципі не йдеться про належне лікування чи його умови.
В той же час, на думку суду, прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, передбачених п.3, п.4 ч.1 ст.177 КПК України, які зазначені у клопотанні.

На підставі викладеного, також враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину 2020 року народження, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме, цілодобового домашнього арешту, буде достатньо, щоб запобігти існуючим ризикам.

Керуючись статтями 176-179, 184, 193, 184, 193, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_7 - відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці до 06.05.2021 (включно), заборонивши йому цілодобово залишати фактичне місце проживання за адресою квартира АДРЕСА_1 .
Покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати на вимогу слідчого ОСОБА_16 до приміщення Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві за адресою: м. Одеса, вул. Мечникова, 59а; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні № 0000003; здати на зберігання до ГУДМС в Одеській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 09.03.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1