Справа № 302/1231/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.06.2021смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі суддя ОСОБА_1 ,

з участю: секретар с/з - ОСОБА_2 ,

прокурор - ОСОБА_3 ,

обвинувачена ОСОБА_4 , захисник адвокат ОСОБА_5 ,

потерпіла ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в райсуді в смт. Міжгір`ї справу про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр.. України, уродженки с. Репинне, та яка зареєстрована в АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_2 , освіта вища, не працюючої, розлученої, раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
20.11.2020 біля 16 години обвинувачена ОСОБА_4 побачила конфлікт між її мамою ОСОБА_7 і ОСОБА_6 в приміщенні АЗС МВ «Нафта» в смт Міжгір`ї вулиця О. Ігнатишина,1 «в», який завершився тим, що ОСОБА_6 відчинила двері і вимагала від ОСОБА_7 вийти з приміщення АЗС. ОСОБА_4 , перебуваючи в неприязних стосунках з ОСОБА_6 , з приводу того, що колишній чоловік ОСОБА_4 спільно мешкав з ОСОБА_6 , тобто зрадив подружній вірності, зайшла в приміщення АЗС і на ґрунті неприязних відносин, тримаючи в руках жіночу сумку, нанесла ОСОБА_6 один удар нею в область голови і один удар долонею руки по голові, а також два удари взутими ногами по ногам ОСОБА_6 , спричинивши потерпілій ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження.

За змістом формулювання обвинувачення за обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в учинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 296 ч.1 КК України за кваліфікуючими ознаками грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалість, за такими обставинами: 20.11.2020 біля 16:00 години, ОСОБА_4 , перебуваючи у громадському місці, а саме у приміщенні АЗС пп. МВ «Нафта», що розташоване за адресою смт. Міжгір`я, вул. О.Ігнатишщина, 1 «в», Закарпатської області, де у присутності сторонніх осіб, діючи умисно, безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, зайшла за прилавок до оператора вказаної АЗС ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_2 , якій тримаючи жіночу сумку в руках нанесла нею один удар в область голови та один удар долонею лівої руки в область голови. Після цього ОСОБА_4 не припиняючи своїх дій та не зважаючи на втручання сторонніх осіб, які намагалися припинити протиправні дії останньої, спокій яких був порушений, нанесла два удари своїми взутими ногами ОСОБА_6 в область ніг.

В результаті цього, ОСОБА_4 спричинила ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синця на шкірних покривах правого стегна, які виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею по ударному механізму дії, якими могли бути обуті ноги сторонньої особи та киї відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 223 від 23.11.2020 року кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, по давності вкладаються в час пригоди, яка мала місце 20.11.2020 року.

Обвинувачена ОСОБА_4 обставини за зазначеним формулюванням обвинувачення в обвинувальному акті визнала частково і заперечила вчинення хуліганства та надала покази про таке.

ОСОБА_6 співмешкала з її чоловіком, з яким ОСОБА_4 розірвала шлюб по причині зради подружньої вірності чоловіка. З цього приводу вона відноситься неприязно до ОСОБА_6 , бо втратила чоловіка батька двох їх спільних дітей. 20.11.202 біля 16 години вона з дитиною і мамою ОСОБА_7 перебували в рейсовому автобусі Міжгір`я Ужгород , який зупинився для заправки пального на АЗС в смт Міжгір`ї по вулиця О.Ігнатишина. Мама обвинуваченої зайшла в приміщення АЗС і з`ясовувала стосунки з ОСОБА_6 , яка демонстративно відкрила двері і виганяла з приміщення маму. Побачивши це, а також з вищезазначених мотивів, ОСОБА_4 зайшла в приміщення АЗС, вступила в конфлікт з ОСОБА_6 , висловившись в її адресу образливо і один раз вдарила сумкою і долонею руки ОСОБА_6 , та копнула два рази по її ногах. Під час конфлікту ОСОБА_6 відповіла їй теж ударами та смикала за волосся. Опісля присутні під час події інші працівники АЗС їх розтягнули і конфлікт між ними припинився.

Обвинувачена ОСОБА_4 під час судового розгляду визнала вину в учиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого статтею 125 ч.1 КК України, попросила вибачення в потерпілої, щиро розкаялась, пояснивши свої дії емоціями з приводу вищезазначеного.

Потерпіла ОСОБА_6 показала, що вона працює на зазначеній АЗС «Тополя» оператором-продавцем. 20.11.2020 біля 16 години на АЗС під`їхав для заправки автобус і до віконця підійшла жіночка, яка показала їй образливий жест і вступила з нею в словесний конфлікт, ображаючи нецензурними словами. ОСОБА_6 відчинила двері приміщення з метою виставити цю особу. В цей момент в приміщення ввійшла обвинувачена і почала наносити їй удари разом з мамою обвинуваченої. Присутні працівники АЗС припинили дії нападників. Потерпіла також в судовому засіданні визнала, що раніше знала обвинувачену і дійсно мали стосунки з її чоловіком. Однак вважає це приватним життям, що не дає право обвинуваченій для конфлікту та нанесення побоїв.

Потерпіла суду повідомила, що не примирилась з обвинуваченою, а тому вона бажає щоб обвинувачена була притягнута до кримінальної відповідальності.

Свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (працівники АЗС), а також ОСОБА_10 , ОСОБА_7 (відвідувачі) показали, що були очевидцями такої події, яка відбулась в приміщенні зазначеного АЗС 20.11.2020 біля 16 год.

В приміщення АЗС зайшла жінка старшого віку, яка в адресу потерпілої висловилась, що вона забрала батька у дітей і між цими особами виник конфлікт з цього приводу. За хвилину в приміщення зайшла молода жінка (обвинувачена), яка висловилась образливо в адресу потерпілої і сумкою вдарила її по голові, внаслідок чого між ними почалась бійка, яку свідки припинили, розтягнувши конфліктуючих. Свідки зазначили, що ця подія тривала короткий проміжок часу (до трьох хвилин) .

Згідно з висновком №223 від 23.11.2020 судового медичного експерта ОСОБА_11 в потерпілої виявлено синець на шкірних покривах правого стегна та два садна на шкірних покривах 4-5 пальців правої кисті. Ці тілесне ушкодження виникло від дії твердих тупих предметів по ударному механізму дії , якими могли бути пальці обуті ноги сторонньої особи та нігті пальців рук сторонньої особи по механізму тертя-ковзання від сторонньої особи. Тілесне ушкодження кваліфіковано експертом як легке , що не спричинило короткочасного розладу здоров`я і таке , яке виникло за строком події , яка мала місце 20.11.2020.

Оцінивши встановлені обставини, позицію обвинуваченої та потерпілої, їх покази в суді , покази свідків, висновок судової медичної експертизи тілесних ушкоджень потерпілої, дослідивши докази з матеріалів кримінального провадження, які надані стороною обвинувачення на ствердження обставин, зазначених в обвинувальному акті, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 є винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, яке мало місце за кваліфікуючими ознаками, передбаченими статтею 125 ч.1 КК України: умисне легке тілесне ушкодження. Цей висновок суду ґрунтується на такому обґрунтуванні.

За змістом обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні хуліганства, тобто в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (стаття 296 ч.1 КК України). Суд вважає, що зазначена кваліфікація дій обвинуваченого є неправильною з огляду на наступне. Явною неповагою до суспільства вважається зневажливе ставлення винного до громадського порядку, яке характеризується прямим умислом і мотивацією зневажливого ставленням особи до суспільства і бажанням цього.

З обставин справи видно, що конфлікт між обвинуваченою і потерпілою виник на ґрунті неприязних відносин і був нетривалим у часі. Очевидці події (свідки) спостерігали цей конфлікт за місцем сварки спочатку матері потерпілої, а опісля потерпілої і обвинуваченого та нанесення ударів обвинуваченим потерпілій. Це підтверджено показами в суді обвинуваченої, потерпілої, свідків, а також підтверджено відеозаписом події з камер відео спостереження в приміщенні АЗС, який вилучено під час досудового розслідування і досліджено в судом. Показами потерпілої, свідків та висновком судово-медичної експертизи підтверджено нанесення потерпілій саме легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасного розладу здоров`я, тобто не з короткочасним розладом здоров`я, як це зазначено в формулюванні обвинувачення за змістом обвинувального акту. Обвинувачений і потерпіла також ствердили в суді, що нецензурна лайка з боку обвинуваченого мала місце тільки в адресу потерпілої під час словесного конфлікту, який виник щодо обставин розірвання шлюбу обвинуваченою та наявних близьких стосунків потерпілої з колишнім чоловіком обвинуваченої.

Встановлені обставини та подані в справу докази не підтверджують умисел обвинуваченого саме на вчинення хуліганства, тобто не стверджують бажання порушити громадський порядок чи спокій громадян. У справі також не отримано підтверджень, що в діях обвинуваченої мали місце особлива зухвалість. Адже дії обвинуваченої за змістом відео запису і зафіксованим часом тривали до однієї хвилини.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 справа № 288/1158/16-к визначила правову позицію, за якою сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці у присутності сторонніх осіб не дає підстав для кваліфікації їх як хуліганства.

Суд вважає, що вище викладені докази і обґрунтування стверджують вину ОСОБА_4 саме в учиненні нею кримінального правопорушення за ознаками умисне легке тілесне ушкодження, яке передбачено статтею 125 ч.1 КК України.

Отже, дії обвинуваченої за встановленими обставинами підлягають перекваліфікації з статті 296 ч.1 на статтю 125 ч.1 КК України.

За вчинене кримінальне правопорушення, передбачене статтею 125 ч.1 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню.

Обираючи вид і розмір покарання за вчинене кримінальне правопорушення, виходячи з альтернативних видів санкцій статті 125 ч.1 КК України, суд зважає на таке.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченої в справі не має. Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає її щире розкаяння. Це підтверджено заявами і показами в судовому засіданні, вибаченням обвинуваченої в адресу потерпілої.

Суд бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, а саме: кримінальне правопорушення, передбачене статтею 125 ч.1 КК класифікується як кримінальний проступок відповідно до положень статті 12 ч.2 КК України. Це кримінальне правопорушення характеризується умисною формою вини, тяжких наслідків від кримінального проступку не має.

Суд також бере до уваги особу обвинуваченої, яка вперше вчинила кримінальне правопорушення, раніше не судилася і не вчиняла адміністративних правопорушень, що стверджено довідкою уповноваженого органу поліції, подану в справу стороною обвинувачення. За місцем проживання сільською радою обвинувачена характеризується позитивно. Соціальні зв`язки обвинуваченої є міцними.

Позитивні відомості про особу обвинуваченої та відсутність у справі обтяжуючих вину обставин, дають підстави суду дійти висновку, що ОСОБА_4 , виходячи з альтернативної санкції ст.125 ч.1 КК України, доцільно покарати штрафом у розмірі 50 чинних до застосування неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Це переконання суду ґрунтується на такому. Метою кримінального покарання є необхідність виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Штраф, який передбачений статтею 125 ч.1 КК України є достатнім і спів мірним до особи та вчиненого нею кримінального діяння. Обираючи розмір цього покарання до обвинуваченого, який передбачено санкцією статті 125 ч.1 КК України суд бере до уваги обставини справи, відсутність обтяжуючих покарання обставин, те, що ОСОБА_4 вперше вчинила кримінальне правопорушення.

Цивільного позову не заявлено. Судових витрат, речових доказів у кримінальному провадженні не має.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого на досудовому розслідуванні та під час судового провадження не обирався. Клопотання про обрання запобіжного заходу до ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили прокурором не заявлялось. Обвинувачена належно виконувала процесуальні обов`язки.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 125 ч.1 КК України, і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 850 гривень.

Апеляційну скаргу на вирок суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд через Міжгірський районний суд протягом 30 днів з дня оголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу строку його апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після винесення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.

Суддя: ОСОБА_1