Провадження № 1-КП-932-90-21
Справа 932/2019/21
В И Р О К
іменем УКРАЇНИ

16 квітня 2021 року Бабушкінський районний суд
м.Дніпропетровська
у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлоград, Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, не працює, одружений, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , який не має судимостей відповідно ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000013 від 04.01.2021) -
ВСТАНОВИВ:

03 січня 2021 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , реалізуючи раптово виниклий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , на ґрунті особистих неприязних стосунків з останнім, наніс один удар кулаком правої руки в область лівої щелепи потерпілого ОСОБА_4 , після чого останній впав на землю, після чого ОСОБА_5 наніс один удар правою ногою в область голови потерпілого ОСОБА_4 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, поверхневої забійної рани або глибокого садна на скаті носу ліворуч, перелому нижньої щелепи праворуч в проекції кута та подвійного перелому нижньої щелепи праворуч в проекції тіла зі зміщенням уламків, які відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад три тижні (більш, як 21 день).
Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_5 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його умисні дії, що виразились в умисному заподіянні середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_4 , тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.
Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами у їх сукупності, дослідженими судом у судовому засіданні.
Поясненнями обвинуваченого ОСОБА_5 , який вину визнав повністю та пояснив, що 03.01.2021, приблизно о 17.00 год., біля будинку АДРЕСА_3 , він зустрів групу чоловіків, серед яких був малознайомий йому ОСОБА_4 . Між ним та потерпілим виник словесний конфлікт, під час якого він вдарив потерпілого рукою в обличчя. Від удару ОСОБА_4 впав на землю і він вдарив його ногою. Після цього, він розвернувся і пішов до дому. В скоєному щиро кається, просить суворо не наказувати.

Поясненнями потерпілого ОСОБА_4 , який в судовому засіданні пояснив, що 03.01.2021, приблизно о 17 год., він знаходився біля будинку АДРЕСА_3 , де він випив пиво та спілкувався зі своїми знайомими. До них підійшов обвинувачений ОСОБА_5 з товаришем, які були в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_5 почав чіплятись до нього та ставити незрозумілі запитання. Потім ОСОБА_5 несподівано вдарив його кулаком в щелепу. Від удару він впав на землю, а ОСОБА_5 ногою вдарив його в обличчя. Потім присутні стали обвинуваченого заспокоювати і він пішов. Після цього він пішов додому, де викликав швидку. Просить призначити покарання на розсуд суду.

А також дослідженими судом письмовими доказами по справі:

-висновком експерта № 432е від 23.02.2021, відповідно якого у потерпілого ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, поверхневої забійної рани або глибокого садна на скаті носу ліворуч, перелому нижньої щелепи праворуч в проекції кута та подвійного перелому нижньої щелепи ліворуч в проекції тіла зі зміщенням уламків, які спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою напівжорсткою контактуючою поверхнею, що діяв (діяли) в область обличчя ліворуч, яким могла бути і рука стиснута в кулак, взута нога або інші предмети з аналогічними травмуючими властивостями, вони є не характерними для спричинення при падінні з висоти власного зросту та ударом об тупу тверду поверхню, отримані незадовго до надходження на стаціонарне лікування в КНП «МКЛ №4»ДМР», тобто в термін на який вказує потерпілий, за своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день) (а.с.38-43);
-висновком експерта № 434е від 23.02.2021, відповідно якого відповідно якого у потерпілого ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, поверхневої забійної рани або глибокого садна на скаті носу ліворуч, перелому нижньої щелепи праворуч в проекції кута та подвійного перелому нижньої щелепи ліворуч в проекції тіла зі зміщенням уламків. Локалізація та характер виявлених тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, не суперечать механізму локалізації та характеру на які вказує потерпілий ОСОБА_4 в ході проведення слідчого експерименту (а.с.59-60).

Суд вважає вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, повністю встановленою та доведеною, оскільки досліджені вищезазначені докази отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, вони мають значення для кримінального провадження та відповідають фактичним обставинам справи, а умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися в умисному заподіянні середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_4 , тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, правильно кваліфіковані за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Відповідно до ст.349 КПК України, інші докази, подані на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення не досліджені у судовому засіданні, у зв`язку з визнанням їх дослідження недоцільним, оскільки ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погоджується з кваліфікацією вчиненого діяння, ні прокурор, ні потерпілий не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин та фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує, що кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_5 віднесено до категорії нетяжких злочинів, а також особу обвинуваченого, який вважається особою раніше не судимою, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем мешкання. До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі у межах визначених санкцією частини 1 статті 122 Кримінального кодексу України.Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який вважається особою раніше не судимою, має на утриманні неповнолітню дитину, щиросердно розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенню, позитивно характеризується, суд знаходить можливим виправлення обвинуваченого без відбування покарання і на підставі ст.75 КК України суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не скоїть нового злочину, зобов`язавши його відповідно до п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

На вирок суду з підстав, передбачених ст.394 КПК України, може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя

Бабушкінського районного суду ОСОБА_1

м.Дніпропетровська