Справа № 283/1410/20
Вирок
Іменем України

31 травня 2021 року Колегія суддів Корольовського районного суду м. Житомира у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю прокурорів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого: ОСОБА_9 ,

захисника: ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 00000229 по обвинуваченню ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Малин Житомирської області, освіта середня, не працюючий, не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України

ВСТАНОВИЛА:

Органами досудового розслідування ОСОБА_9 перед"явлено обвинувачення, який своїми протиправними діями, які виразилися в умисному вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.

Під час розгляду кримінального провадження судом встановлено, що 06.05.2020 р. близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де між ним та його матір`ю ОСОБА_11 , 1937 р.н. на побутовому ґрунті виникла сварка.

В ході даної сварки ОСОБА_9 , діючи з прямим умислом, направленим на спричинення тяжких тілесних ушкоджень своїй матері ОСОБА_11 , з мотивів особистої неприязні, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, наніс їй один удар долонею правої руки в область обличчя ОСОБА_11 , від чого вона втратила рівновагу та впала на підлогу, після чого ОСОБА_9 продовжив наносити потерпілій удари руками та ногами в ділянку голови, тулубу та кінцівок, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер справа по внутрішньо-ключичній лінії 1,2,3,4,5, по зовнішньо-ключичній лінії 7,8,9, по внутрішньо-лопатковій ліні 9,10,1 1 з пошкодженням пристінкової плеври: зліва по внутрішньо-ключичній лінії 1,2,3,4,5,6, по зовнішньо-ключичній лінії 2,3,4,5,6, по зовнішньо-лопатковій лінії 5,6,7, з пошкодженням пристінкової плеври, поперечний перелом тіла грудини, крововилив в навколо ниркову клітковину правої нирки, крововиливи під м`які тканини голови в лівій лобно-скроневій ділянці, потиличній та правій скроневій ділянці, синці та садна обличчя, голови, тулубу, верхніх та нижніх кінцівок, рана по внутрішньо-боковій поверхні лівої кисті, внаслідок чого настала її смерть.

Причиною смерті ОСОБА_11 є закрита тупа травма грудної клітки з переломами ребер, тіла грудини з пошкодженнями пристінкової плеври, забоєм легень, яка ускладнилась травматичним шоком важкого ступеня, що зумовило зупинку серцевої діяльності, дихання, функцій центральної нервової системи.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні не визнав та пояснив, що 06.05.2020 р. він знаходився вдома разом зі своїм товаришем на ім`я ОСОБА_12 , з яким вони вживали горілку. Близько 16 години додому прийшла мати та пішла до себе в кімнату відпочивати. Через деякий мати покликала його та коли він зайшов до кімнати, то побачив, що мати впала з ліжка та лежить на підлозі. Він підняв її з підлоги та поклав на ліжко, після чого викликав «швидку допомогу». Бригада «швидкої допомоги» приїхали, зробили матері укол, потім вдруге швидка приїхала, забрали матір до лікарні, через годину привезли і кинули її на ліжко. Через хвилин 15-20 мати померла, можливо від падіння. Тілесних ушкоджень матері він не спричиняв, де та коли мати отримала тілесні ушкодження, від яких настала її смерть, йому невідомо.

Належним чином викликаний в судове засідання потерпілий ОСОБА_13 не прибув, направив до суду заяву про проведення судового розгляду у його відсутності. Суд не бачить перешкод до проведення підготовчого судового засідання і ухвалення за його результатами відповідного рішення за відсутності потерпілого, з огляду на положення ст. 325 КПК України.

Також, за клопотанням сторони обвинувачення в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .

Свідок ОСОБА_14 пояснив суду, що він проживає у м. Малин Житомирської області. 06.05.2020 р. близько 13 год. він проходив повз будинок, в якому проживає його знайомий ОСОБА_19 , який з балкона запросив його випити горілки. Він зайшов у кімнату до ОСОБА_9 , де разом з ними випив трохи горілки, після чого той попросив допомогти підняти матір, яка впала з ліжка. Вони разом із ОСОБА_20 зайшли у кімнату його матері ОСОБА_21 , яка в той час лежала на підлозі, підняли її та поклали на ліжко. Будь-яких видимих тілесних ушкоджень чи крові на обличчі та тілі ОСОБА_22 не було. У даному будинку він перебував близько 15-20 хвилин, а потім пішов по своїм справам. Також свідок пояснив, що мати ОСОБА_9 вела нормальний спосіб життя, алкоголь не вживала. Зі слів сусідів ОСОБА_19 постійної роботи не мав та жив за рахунок матері.

Свідок ОСОБА_15 пояснила. що вона проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на першому поверсі. У цьому ж будинку на третьому поверсі у одній із кімнат проживав ОСОБА_19 , а в іншій його мати ОСОБА_21 . Неодноразово ОСОБА_19 ображав матір, бив її, вона скаржилася на нього, причиною такої поведінки був алкоголь. Напередодні смерті, ОСОБА_21 прибігала до неї скаржилася, що не може потрапити до квартири, тому попросила викликати працівників поліції, які допомогли їй потрапити до своєї квартири, після цього вона її не бачила, лише чула, як та стогнала, а через декілька днів їй стало відомо, що баба ОСОБА_23 померла. Також свідок пояснила, що ОСОБА_19 ніде на працював, проживав за рахунок пенсії матері, вона його утримувала, алкоголь ОСОБА_22 не вживала.

Свідок ОСОБА_16 пояснила суду, що проживає за адресою: АДРЕСА_3 . АДРЕСА_4 проживав ОСОБА_19 та його мати ОСОБА_21 . Неодноразово ОСОБА_21 скаржилася їй та іншими сусідам на син, говорила, що б`є, вимагає гроші на горілку, викликали поліцію, а після цього ОСОБА_19 погрожував їй та сусідам, що ті викликали поліцію. Були випадки, коли ОСОБА_21 приходила до неї, щоб пересидіти, поки він заспокоється. В той день, коли баба ОСОБА_23 померла, в травні 2020 р., точної дати не пам`ятає, до обіду її вдома не було, тому їй невідомо, що відбулося. Коли повернулася додому, то біля будинку вже була поліція та швидка медична допомога.

Свідок ОСОБА_17 пояснила суду, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_5 . В цьому ж будинку у кв. 11 проживав ОСОБА_19 та його мати ОСОБА_21 . Неодноразово ОСОБА_21 скаржилася, що син погрожує їй б`є, сусіди викликали поліцію. У жовтні 2019 року почула крики з їхньої квартири, а коли зайшла то побачила, що ОСОБА_20 та його мати лежать на підлозі, і він її б`є. Також свідок зазначила, що ОСОБА_19 веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, ніде не працював та жив за рахунок своєї матері.

Свідок ОСОБА_18 пояснила суду, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_6 . В цьому ж будинку у кв. 11 проживав ОСОБА_19 та його мати ОСОБА_21 . Неодноразово ОСОБА_19 бив свою матір, поводив себе грубо по відношенню до неї, ніде на працював та жив за її рахунок. Якщо вона не давала йому гроші, то бив її. Баба ОСОБА_23 неодноразово скаржилася на нього, зверталася за допомогою, просила викликати поліцію. В травні 2020 р. в той день, коли померла мати ОСОБА_20 , коли вона поверталася додому, то біля їхнього будинку були працівники поліції та «швидка допомога». Також свідок пояснила, що вона була залучена працівниками поліції в якості понятого під час проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 , який у присутності адвоката розповідав про обставини побиття своєї матері, внаслідок чого вона померла. При цьому пояснення ОСОБА_9 давав добровільно, без будь-якого тиску з боку працівників поліції. Пояснював, що в той день вживав алкоголь, мати йому зробила зауваження з приводу того, що він взяв у неї гроші. Спочатку він вдарив долонею по обличчю, а потім коли вона впала на підлогу, декілька разів вдарив ногою в по тулубу.

Крім того в ході судового розгляду на підтвердження винуватості обвинуваченого стороною обвинувачення надано письмові матеріали кримінального провадження, які буди дослідженні в судовому засіданні, а саме:

- витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань про внесення відомостей за номером 0000229 від 07.05.2020 р.;

- рапорт чергового Малинського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області, відповідно до якого 06.05.2020 р. о 19 год. 12 хв. надійшло повідомлення від заявниці ОСОБА_24 про те, за адресою: АДРЕСА_1 вона виявила мертвою сусідку ОСОБА_11 ;

-протокол огляду місця події від 06.05.2020 р., відповідно до якого було проведено огляд в квартирі АДРЕСА_7 , де в одній із кімнат на ліжку виявлено труп ОСОБА_11 , 1937 р.н., на тілі якої виявлено синці та садна;

-протокол огляду місця події від 06.05.2020 р., відповідно до якого було оглянуто приміщення кв. АДРЕСА_7 , де виявлено та вилучено речові докази із нашаруванням речовини бурого кольору;

-постанову про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів, вилучених під час огляду місця події 06.05.2020 р.;

- протокол огляду трупа від 07.05.2020 р., відповідно до якого було оглянуто труп ОСОБА_11 , 1937 р.н., на тілі якої виявлено численні ушкодження;

- довідку Малинського міжрайонного відділення СМЕ від 07.05.2020 р., відповідно до якої причиною смерті ОСОБА_11 , 1937 р.н., являється травматичний шок, множинні переломи ребер грудини;

- постанову про визнання предметів речовими доказами від 28.05.2020 р.,

- виписку з медичної карту амбулаторного хворого ОСОБА_9 , відповідно до якої 06.05.2020 р. останньому встановлено діагноз: алкогольне сп`яніння 3,21 проміле;

- протокол проведення слідчого експерименту від 08.05.2020 р. за участю ОСОБА_9 , який на місцевості вказав та пояснив про обставини побиття своєї матері ОСОБА_11 (флеш-накопичувач із відеозаписом проведення слідчого експерименту долучений до матеріалів кримінального провадження, однак в ході судового розгляду сторона обвинувачення та сторона захисту на перегляді даного відеозапису не наполягали);

- висновок судово-психіатричного експерта № 154-2020 від 02.06.2020 р., в даний час виявляє клінічні ознаки розладу особистості та поведінки внаслідок зловживання алкогольними напоями. В період часу до якого відноситься інкримінований йому злочин, психічними захворюваннями не страждав, в тимчасовому розладі психічної діяльності, який би позбавляв його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними не перебував. ОСОБА_9 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними у період часу, до якого відноситься інкримінований йому злочин, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час;

- акт спеціальної комісії з проведення медичних оглядів Д -117 від 02.06.2020 р., відповідно до якого у ОСОБА_9 виявлено психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Рекомендовано пройти курс лікування від алкогольної залежності;

-висновок експерта № 459 від 18.05.2020 р. щодо визначення групової приналежності крові ОСОБА_9 ;

- висновок експерта №458 від 01.06.2020 р. щодо визначення групової приналежності крові ОСОБА_11 ;

- висновок експерта № 452 від 11.06.2020 р., згідно якого на вирізках із чотирьох фрагментів тканин із простирадла та наволочки, вилучених 07.05.2020 р. під час огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 , виявлено кров людини, яка може належати як ОСОБА_11 , так і ОСОБА_9 , при умові, що в останнього були тілесні ушкодження, що супроводжувалися зовнішньою кровотечею;

-висновок експерта № 454 від 29.05.2020 р., згідно якого у вирізах із жіночих рейтузів, вилучених 07.05.2020 р. під час огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 , виявлено кров людини, яка може належати як ОСОБА_11 , так і ОСОБА_9 , при умові, що в останнього були тілесні ушкодження, що супроводжувалися зовнішньою кровотечею;

-висновок експерта № 457 від 11.06.2020 р., згідно якого на джинсах та штанах, вилучених 07.05.2020 р. під час огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 , виявлено кров людини, яка може належати як ОСОБА_11 , так і ОСОБА_9 , при умові, що в останнього були тілесні ушкодження, що супроводжувалися зовнішньою кровотечею;

- висновок експерта № 455 від 29.05.2020 р., згідно якого у змивах із лівого кросівка, вилученого 07.05.2020 р. під час огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 , знайдено кров людини, видову належність якої не встановлено;

- висновок експерта № 68 від 26.06.2020 р., згідно якого причиною смерті ОСОБА_11 , 1938 р.н., явилася закрита тупа травма грудної клітки з перелами ребер, тіла грудини з пошкодженням пристінкової плеври, забоєм легень, яка ускладнилася травматичним шоком важкого ступеня, що зумовило зупинку серцевої діяльності, дихання, функцій центральної нервової системи. При судово-медичному дослідженні трупа виявлено тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер справа по внутрішньо-ключичній лінії 1,2,3,4,5, по зовнішньо-ключичній лінії 7,8,9, по внутрішньо-лопатковій ліні 9,10,1 1 з пошкодженням пристінкової плеври: зліва по внутрішньо-ключичній лінії 1,2,3,4,5,6, по зовнішньо-ключичній лінії 2,3,4,5,6, по зовнішньо-лопатковій лінії 5,6,7, з пошкодженням пристінкової плеври, поперечний перелом тіла грудини, крововилив в навколо ниркову клітковину правої нирки, крововиливи під м`які тканини голови в лівій лобно-скроневій ділянці, потиличній та правій скроневій ділянці, синці та садна обличчя, голови, тулубу, верхніх та нижніх кінцівок, рана по внутрішньо-боковій поверхні лівої кисті. Тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер, грудини, забою легень, пошкодження пристінкової плеври, синців та саден тулубу мають ознаки тяжкого ступеню важкості, що є небезпечними для життя в момент їх спричинення і знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю. Тілесні ушкодження у вигляді синців та саден обличчя, голови, шиї, верхніх та нижніх кінцівок мають ознаки легкого ступеню важкості і знаходяться в побічному зв`язку зі смертю;

- висновок експерта № 1351 від 25.06.2020 р., згідно якого при гістологічному дослідженні шматочків внутрішніх органів трупа ОСОБА_11 встановлено нерівномірне кровонаповнення та малокрів`я внутрішніх органів, забій легенів, набряк головного мозку, дистрофія серця, печінки та нирки, деякі ознаки шокової реакції в легенях та нирці;

- копію вироку Малинського районного суду Житомирської області від 12.02.2018 р., відповідно до якого ОСОБА_9 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України та йому призначено покарання із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України;

- постанови Малинського районного суду Житомирської області від 26.09.2019 р. та 17.12.2019 р., якими ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні домашнього насильства по відношенню до матері ОСОБА_11 ;

- постанову Малинського районного суду Житомирської області від 26.02.2020 р., якою ОСОБА_9 визнано винним у повторному вчиненні домашнього насильства по відношенню до матері ОСОБА_11 ;

- копію вироку Малинського районного суду Житомирської області від 06.06.2020 р., яким ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченому ст. 126-1 КК України та призначено покарання у виді 2 роки обмеження волі.

В ході судового розгляду кримінального провадження стороною захисту клопотань про допит свідків чи долучення письмових матеріалів, а так само про визначення недопустимими доказів сторони обвинувачення, заявлено не було.

Відповідно до ст. 368 ч. 1 п.п. 1-3 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, чи винен обвинувачений у вчинені цього кримінального правопорушення.

Таким чином, аналізуючи встановлені обставини, покази обвинуваченого та свідків, вивчивши надані письмові матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_9 своїми протиправними діями, які виразилися в умисному вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, враховуючи наступне.

Так, при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суд має керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним ст. 17 ч. 2, 4 КПК України.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту.

Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Водночас, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Орган досудового розслідування кваліфікував дії ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство - умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Дана правова кваліфікація кримінального правопорушення (злочину) на переконання суду є невірною, а тому дії останнього слід перекваліфікувати на ст. 121 ч. 2 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, на підставі наступного.

У відповідності до ст. 2 ч. 1 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ст. 24 ч. 2 КК України умисел є прямим, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 115 КК України характеризується діянням у вигляді посягання на життя іншої людини, наслідками у вигляді смерті людини, причинного зв`язку між зазначеним дією і наслідками. Вбивство має місце тільки тоді, коли діяння винного було безпосередньо спрямоване на позбавлення життя іншої людини, але злочинний умисел (смерть) може настати з причин, незалежних від волі винного. Вбивство може бути вчинено лише при наявності прямого умислу на позбавлення життя потерпілого. Якщо такий умисел не встановлено, то вчинене необхідно кваліфікувати за наслідками, які настали.

Суб`єктивна сторона умисного вбивства характеризується виною у формі умислу.

При відмежуванні умисного вбивства від умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень визначальним є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій. Якщо особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажає їх настання, умисел є прямим, а якщо не бажає, хоча й свідомо припускає їх настання, умисел є непрямим.

Судова практика для з`ясування змісту й спрямованості умислу особи орієнтує суди на те, що при дослідженні доказів необхідно виходити із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших і тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки (п. 22 Постанови Пленуму ВС «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» від 7.02.2003 №2). Аналогічна позиція викладена в Постанові судової палати в кримінальних справах ВСУ від 13 січня 2013 року № 5-32 кс 12.

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_25 зазначив, що тілесні ушкодження матері він не спричиняв та звідки на її тілі з`явилися тілесні ушкодження, від яких настала смерть останньої йому невідомо. Однак, до таких пояснень обвинуваченого суд відноситься критично та розцінює їх як намагання уникнути покарання за вчинене діяння.

Пояснення ОСОБА_25 з приводу того, що 06.05.2020 р. мати повернулася додому із синцем під оком, суд не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_14 , який в судовому засіданні пояснив, що 06.05.2020 р. близько 13 год. 00 хв. він перебував за місцем проживання ОСОБА_9 , та вони разом вживали горілку, почули який гуркіт у іншій кімнаті та коли зайшли туди, то він побачив матір ОСОБА_9 , яка лежала на підлозі поруч із ліжком. Він допоміг ОСОБА_9 підняти матір з підлоги та покласти її на ліжко. При цьому ОСОБА_14 зазначив, що будь-яких видимих тілесних ушкоджень на обличчі та тілі матері не було.

Під час проведення слідчого експерименту 08.05.2020 р. у присутності понятих ОСОБА_25 пояснив, що 06.05.2020 р. перебував в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті чого між ним та матір`ю виникла сварка, під час якої він вдарив матір долонею руки по обличчю, а коли вона впала на підлогу, ногою наніс їй ще декілька ударів в область ребер. Під час нанесення тілесних ушкоджень матері, не усвідомлював, що може вбити. В судовому засіданні ОСОБА_25 зазначив, що під час проведення слідчого експерименту у присутності адвоката пояснення давав добровільно, без будь-якого примусу та тиску з боку працівників поліції чи інших осіб, що також підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 , яка була залучена в якості понятого при проведенні слідчого експерименту.

Таким чином, аналізуючи пояснення обвинуваченого під час проведення слідчого експерименту, суд приходить до висновку, що у нього не було наміру вбивати матір, що є свідченням того, що настання смерті потерпілої не охоплювалося його умислом.

Також, суд звертає увагу на те, що відповідно до висновку експерта № 68 від 26.06.2020 р. смерть ОСОБА_11 наступила за деякий проміжок часу (десяти хвилин, години) після отримання ушкоджень. Потерпіла після отримання ушкоджень деякий проміжок часу могла виконувати самостійні дії. На думку експерта при наданні потерпілій своєчасної кваліфікованої медичної допомоги після отримання тілесних ушкоджень, їй можна було врятувати життя.

Отже, в ході судового розгляду кримінального провадження не здобуто допустимих доказів, які б могли спростувати твердження обвинуваченого з приводу його суб`єктивного ставлення до наслідків, які настали.

За наявності наданих стороною обвинувачення доказів по інкримінованому обвинуваченню за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, суд не може прийти до висновку поза розумним сумнівом, що ОСОБА_9 мав умисел на вбивство своєї матері ОСОБА_11 , тому тлумачить ці сумніви на користь обвинуваченого.

З огляду на наведене суд приходить до висновку про те, що органом досудового розслідування дії ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині - кваліфіковано невірно, а відтак на переконання суду дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілої, враховуючи те, що це не погіршує становище обвинуваченого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ступінь суспільної небезпечності скоєного, мотиви злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено. Обставинами, що обтяжує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах.

При вирішенні питання про вид та міру покарання суд виходить з того, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_9 систематично вчиняв домашнє насильство по відношенню до матері, за що притягувався як до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, так і до кримінальної відповідальності за ст. 126-1 КК України.

За таких обставин та враховуючи те, що ОСОБА_9 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення домашнього насильства, не працює, зловживає алкогольними напоями, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, а також те, що внаслідок його дій настала смерть потерпілої, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_9 можливі лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому обирає йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 121 КК України, за якою він притягується до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, в строк покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

Вироком Малинського районного суду Житомирської області від 06.06.2020 р. ОСОБА_9 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченому ст. 126-1 КК України та йому призначено покарання у виді 2 роки обмеження волі.

З огляду на таке, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_9 слід визначити за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, призначеного за вироком Малинського районного суду Житомирської області від 06.06.2020 р. та покарання, визначеного за даним вироком.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (десять) років 8 (вісім) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, призначеного за вироком Малинського районного суду Житомирської області від 06.06.2020 р. та покарання, визначеного за цим вироком, призначити ОСОБА_9 остаточну міру покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту його затримання - 07.05.2020 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 до набрання вироком чинності, залишити тримання під вартою в СІЗО Житомирської УВП №8.

Речові докази: виріз тканини з ковдри з нашаруванням речовини бурого кольору, виріз тканини з наволочки подушки з плямами речовини бурого кольору, виріз тканини з простирадла з плямою бурого кольору, виріз тканини з ковдри з плямами бурого кольору, жіночі рейтузи синього кольору, жіночі труси бежевого кольору, жіноча кофта рожевого кольору з плямою бурого кольору, фарфорова чашка білого кольору «в горошок» червоного кольору, джинсові штани світло-синього кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, кросівки темно-зеленого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, чотири недопалки цигарок «Strong Red», два недопалки цигарок «Bond», після набрання вироком чинності, знищити; банківську карту «Raiffaisen Bank Aval» № НОМЕР_1 , карту клієнта «Райфайзен Банк Аваль», диск DVD-R із записом ходу проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 , залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2

.