Дата документу 19.07.2021 Справа № 318/199/21
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/468/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №318/199/21Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

заявника ОСОБА_6 в режимі відеоконференції

представника ОСОБА_7 в режимі відеоконференції

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 16 березня 2021 року про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою слідчого судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 16 березня 2021 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 та накладено арешт на автомобіль «ДЕУ Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_6 із забороною користуватися та розпоряджатися вказаним автомобілем.
Не погодившись з вказаною ухвалою, адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді. Посилалася при цьому на те, що ОСОБА_6 не є підозрюваним або обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000012, відомості щодо якого внесено до ЄРДР 05.02.2021 року за ч.1 ст.286 КК. Повідомлення про підозру ОСОБА_6 протягом двох місяців ніхто не вручав.
Автомобіль «DAEWOO LANOS», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 був вилучений 05.02.2021 року під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди. Будь-яких документів процесуального характеру на місці пригоди власнику автомобіля ОСОБА_6 не видавалися.
Відповідно до ч.5 cт.171 КПК клопотання про арешт тимчасового вилученого майна повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, тобто в нашому випадку слідчий повинен був звернутися з відповідним клопотанням до суду 07.02.2021 року. Інакше таке майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучене.
Відповідно до звіту про автоматизований розподіл вказано, що слідчий із клопотанням про арешт майна звернувся до Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області 10.02.2021 року об 11 год. 18 хв., але розподіл не був проведений у зв`язку із тим, що слідчий суддя був на лікарняному. ДТП сталося 05.02.2021, автомобіль у ОСОБА_6 було вилучено 05.02.2021 року, а до слідчого судді слідчий звернувся - 10.02.2021 року, тобто протягом 5 днів з дня вилучення вищевказаного майна. Де знаходився вилучений автомобіль за місцем зберігання 5 днів невідомо.
Даний автомобіль є єдиним засобом пересування для ОСОБА_6 та його цивільної дружини - ОСОБА_9 , яка втратила частково зір та їй необхідно проходити лікування.
Заслухавши ОСОБА_6 , його представника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається із наданих матеріалів, слідчий СВ ВП №1 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області звернувся до суду з вказаним клопотанням посилаючись на те, що у їх провадженні перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000012 від 05.02.2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК.

Клопотання обґрунтовано тим, що близько 06:50 год. водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «ДЕУ Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі вул.Центральна у м.Кам`янка-Дніпровська Запорізької області, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на двох пішоходів, а саме ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , чим порушив правила дорожнього руху.

05.02.2021 року в період часу з 07:40 год. до 08:20 год. в ході огляду місця події, а саме проїзної частини перехрестя вулиць Центральної та Чкалова було виявлено та вилучено автомобіль «Деу Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , який має механічні пошкодження, а саме сліди зіткнення та який було направлено на службовий майданчик Енергодарського ВП.

Враховуючи, що вищезазначений автомобіль є речовим доказом, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, зберіг на собі сліди злочину, слідчий просив задовольнити клопотання.

Слідчий суддя, з посиланням на ч.1 ст.170 КПК задовольнив зазначене клопотання, посилаючись на те, що у судовому засіданні доведено обґрунтованість поданого клопотання.

Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з наступних підстав.

Так, відповідно до ст.98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арештом майна згідно із ч.1 ст.170 КПК є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

В п.1 ч.2 ст.170 КПК визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку згідно із ч. 3 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону та виходячи із підстав заявленого клопотання випливає, що прокурор та слідчий повинні довести, у даному конкретному випадку, що майно, яке на їх думку, підлягає арешту, повинно відповідати критеріям, визначеним у ст.98 КПК. Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК, зокрема, - щодо збереження речових доказів.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Судова колегія вважає зазначені вимоги закону при розгляді клопотання про накладення арешту на майно слідчим суддею дотримані.

З матеріалів провадження вбачається, що СВ відділення поліції №1 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000012 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК.

Зазначений у клопотанні транспортний засіб був вилучений в ході огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до протоколу огляду місця ДТП від 05.02.2021 року транспортний засіб отримав характерні для обставин події ДТП механічні пошкодження (а.с. 10-18), тобто є підстави вважати, що він зберіг на собі сліди передбаченого ст.286 КК кримінального правопорушення.

Тобто, вилучене майно відповідає критерію речового доказу, зазначеного у ст.98 КПК, а тому його вилучення в ході огляду та подальше накладення арешту з метою збереження як речового доказу відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо порушення строків розгляду клопотання, колегія суддів зазначає наступне.

Автомобіль було тимчасово вилучено 05.02.2021 року, клопотання про арешт майна слідчим згідно зі штампом на поштовому конверті подано на наступний робочий день 08 лютого 2021 року.

Тому судова колегія критично ставиться до заперечень апеляційної скарги про пропуск слідчим передбаченого ч.5 ст.171 КПК строку звернення з клопотанням про накладення арешту.

Згідно з протоколом щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2021 року призначення розгляду клопотання про арешт майна не відбулося, оскільки слідчий суддя ОСОБА_1 хворів (а.п.37).

Відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу клопотання розподілено на розгляд слідчого судді о першій половині дня 15 березня 2021 року після його надходження до суду (а.п.38).

Частина 1 ст.172 КПК визначає, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.6 ст.173 КПК ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Розгляд клопотання відбувся 16 березня 2021 року, що на думку колегії суддів є дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, діяв у спосіб і у межах законодавства. Арешт застосовано на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно необґрунтованості судового рішення слід визнати непереконливими.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 16 березня 2021 року про арешт майна залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4