Провадження № 1-кс/331/1134/2021
Справа № 331/3315/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2021 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів по кримінальному провадженню № 0001588, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 листопада 2020 року, за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів по кримінальному провадженню № 0001588, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 листопада 2020 року, за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

В обґрунтування вищезазначеного клопотання вказано, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , дізнався про те, що проти нього була подана завідома безпідставна позовна заява від 02 вересня 2020 р. до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення з нього нібито заборгованості за договорами позики та борговою розпискою.

Відповідно до цієї заяви позивачка - громадянка ОСОБА_5 (мати його колишньої дружини), ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий 02.11.1996 р. ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_2 , вимагає стягнути з ОСОБА_4 , частку у 50% від загальної суми грошових коштів у розмірі 1 718 661,47 грн. (сума основного боргу - 618 327 грн. та сума процентів за користування грошима - 1 100 334,47 грн.) у якості нібито заборгованості по солідарному зобов`язанню колишнього подружжя за договорами позики майже 20-ти річної давнини.

Дане зобов`язання, на думку позивачки - ОСОБА_5 виникло внаслідок нібито отримання одним із подружжя, її донькою та колишньою дружиною потерпілого - громадянкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серія НОМЕР_3 , виданий 02.11.1996 р. Жовтневим РВ УМВС України у Запорізькій області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , а фактично проживає разом зі своєю матір`ю - ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_4 , грошових позик від її матері - громадянки ОСОБА_5 , у період з 2000 року по 2003 рік, відповідно до трьох договорів позики та однієї розписки, складених нібито у зазначений період між донькою - ОСОБА_6 та її матір`ю - ОСОБА_5 (колишніми - дружиною та тещою потерпілого) без його відома, його участі та присутності, ще під час спільного подружнього життя ( ОСОБА_4 і ОСОБА_6 ). Адже з жовтня 2018 р. вони вже офіційно розлучені, відповідно до судового рішення.

Про начебто грошові запозичення колишньої дружини потерпілого ОСОБА_6 , а тим паче у її матері - ОСОБА_5 потерпілому взагалі нічого не було відомо. Ніколи раніше, ніхто і ніяким чином потерпілого про це не попереджав та не доводив цю інформацію до його відома, ніяких запозичень ОСОБА_6 потерпілий не погоджував.

Потерпілому ОСОБА_4 достеменно відомо, що посилання та вимоги викладені у позовній заяві ОСОБА_5 , яка перебуває в матеріалах цивільної справи № 331/3324/20 (провадження № 2/331/1552/2020) в провадженні ІНФОРМАЦІЯ_1 , у складі головуючого судді ОСОБА_7 , є завідома неправдивими та не відповідають фактичним обставинам і подіям, носять умисно сфабрикований та штучно створений, усвідомлено сфальсифікований та заздалегідь спланований характер.

Зазначені у позові договори позики та боргова розписка насправді були складені та підписані не в період 2000-2003 роки, а в теперішній час, за попередньою злочинною змовою та участю особисто зацікавлених, пов`язаних між собою осіб, матір`ю - ОСОБА_5 та її донькою ОСОБА_6 , з метою незаконного стягнення з колишнього зятя - ОСОБА_4 та привласнення великої суми грошових коштів. На підставі завідомо хибного, штучно створеного нібито спільного сумісного зобов`язання подружжя ОСОБА_8 по борговій заборгованості, нібито сформованій за рахунок суми неіснуючого основного боргу та нарахованих на неї здирницьких відсотків за майже 20-ть років поспіль. На підтвердження чого суду були надані лише копії сфабрикованих документів.

Оригінали боргових документів (договорів позики та розписки) знаходяться на руках у ОСОБА_5 та її доньки - ОСОБА_6 , що підтверджується змістом ухвали суду від 07.12.2020 р. у цивільній справі № 331/3324/20 (провадження № 2/331/1552/2020) в провадженні ІНФОРМАЦІЯ_1 , у складі головуючого судді ОСОБА_7 .

Згідно ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Для перевірки викладених вище обставин кримінального правопорушення необхідно отримати оригінали боргових документів (договорів позики та розписки), так як в них можуть міститись відомості, які мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні і можуть бути використані як докази, об`єкти експертних досліджень, під час проведення окремих слідчих (розшукових) дій. В інший спосіб неможливо довести обставини, які передбачається довести за їх допомогою.

Після отримання зазначених документів, планується призначити судово-технічну та судову почеркознавчу експертизу документів, за результатами проведення якої буде встановлено важливі обставини у кримінальному провадженні.

Беручи до уваги викладене вище та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказані вище документи, які перебувають у володінні громадянки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серія НОМЕР_3 , виданий 02.11.1996 р. Жовтневим РВ УМВС України у Запорізькій області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , а фактично проживає разом зі своєю матір`ю - ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, необхідно отримати тимчасовий доступ до них та можливість вилучення їх оригіналів.

Слідчий у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Слідчий суддя, вивчивши доводи клопотання та долучені до нього копії документів, письмові заперечення на клопотання особи, у володінні якої знаходяться документи, прийшов до наступного.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. 4, 5 ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч. 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно з ч.2 ст. 160 КПК України у клопотанні зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Коментованою статтею встановлено, що суттєвою умовою для задоволення клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів є доведеність наявних обставин, зазначення потреб досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про які йдеться в клопотанні, а також надання стороною кримінального провадження слідчому судді доказів обставин, на які вона посилається.

Згідно з ч.2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Тобто, суттєвою умовою для задоволення клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів є доведеність наявних обставин, зазначення потреб досудового розслідування, що виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про що йдеться в клопотанні, а також надання стороною кримінального провадження слідчому судді доказів обставин, на які вона посилається.

З матеріалів клопотання не вбачається, що слідчий здійснював збирання доказів, шляхом проведення слідчих дій, зокрема звернення до ОСОБА_6 (особи, у володінні якої перебуває інформація) з приводу отримання відповідної інформації, та йому було відмовлено в цьому.
Тобто, слідчому слід використати надані йому ст.40, 93, 223 КПК України повноваження, без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження.

Оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до речей і документів, зачіпає законні права та інтереси невизначеного кола інших осіб, а законодавець визначає підстави та умови, за яких проведення даного засобу забезпечення кримінального провадження вважається можливим, допустимим і правомірним, слідчий суддя вважає, що вмотивованих правових підстав для тимчасового доступу до документів та його мети, клопотання не містить.
За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не доведено та не обґрунтовано необхідність доступу до зазначених документів із застосуванням заходів забезпечення кримінального провадження та такого ступеню втручання у права і свободи особи, а тому, клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей і документів не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 159-164 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів по кримінальному провадженню № 0001588, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 листопада 2020 року, за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1