УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2021 року

м. Київ
справа № 428/11288/17
провадження № 51-1521ск21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 вересня 2020 року та ухвалу Луганського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року, які постановлено в кримінальному провадженні, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєвєродонецька Луганської області, проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше судимого за вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15 червня 2017 року за ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України) до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.
Суть питання
За вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 вересня 2020 року ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України на строк 3 роки; за ч. 2 ст. 185 КК України на строк 3 роки 6 місяців; за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України на строк 4 роки; за ч. 3 ст. 185 КК України на строк 5 років та обмеження волі за ч. 1 ст. 162 КК України на строк на 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання, призначеного вищевказаним попереднім вироком у виді 6 місяців позбавлення волі, і остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

Луганський апеляційний суд ухвалою від 25 лютого 2021 року залишив вирок місцевого суду стосовно ОСОБА_4 без змін.
Не погоджуючись із вказаними рішеннями місцевого і апеляційного судів ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій, як можливо зрозуміти з її змісту, він просить витребувати матеріали кримінального провадження стосовно нього для ознайомлення та написання доводів касаційної скарги.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) встановлено вимоги, яким має відповідати касаційна скарга.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Однак, усупереч наведеним положенням процесуального закону, в касаційній скарзі засуджений не зазначає, яких саме порушень допустилися суди першої і апеляційної інстанцій, постановляючи судові рішення стосовно нього, та не вказує у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановлених цими судами судових рішень, і чому їх слід відносити до безумовних підстав для скасування чи зміни касаційним судом оскаржуваних судових рішень, відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення статей 370, 404, 412-414, 419 цього Кодексу.
При цьому касаційна скарга засудженого не містить доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі цього суду на спростування доводів апеляційних скарг сторони захисту.
Відсутність у касаційній скарзі згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 КПК України, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Також вимоги до суду касаційної інстанції, викладені засудженим у скарзі, не відповідають змісту ст. 436 КПК України щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Зокрема, цією нормою визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Щодо вимог засудженого про надання йому можливості ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, то слід зазначити, що дане питання в межах компетенції місцевого суду. При цьому, у Верховному Суді, згідно положень ст. 430 КПК України, таке питання вирішується після відкриття касаційного провадження під час його підготовки до касаційного розгляду.
Суд касаційної інстанції, відповідно до ст. 433 КПК України, переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній чітко викладених вимог, які б узгоджувались з положеннями ст. 436 цього Кодексу, також перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3