Справа № 369/2284/21
Провадження № 1-кс/369/520/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Києві клопотання Т.в.о. начальника слідчого відділення Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 - про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000059 від 16.02.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 120, КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання про накладення арешту на майно, подане в рамках кримінального провадження, що розслідується за ч. 3 ст. 120, КК України.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.02.2021 року, о 12:59 до відділення поліції № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області надійшло телефонне повідомлення чергового лікаря з органів охорони здоров`я про те, що у Боярському академічному ліцеї «Гармонія» (ідентифікаційний код 20611119), що розташований за адресою: Київська область, м. Боярка, вул. Сєдова, 7 померла ОСОБА_4 , 2008 р.н., смерть внаслідок отруєння «Дротаверином», проживає АДРЕСА_1 . Причини вживання препарату невідомі.
Вказане повідомлення зареєстровано до інформаційно-телекомунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України" відділення поліції №1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області № 176 від 16.02.2021 року.
Крім того, 14:04 до відділення поліції № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області, надійшло телефонне повідомлення з органів охорони здоров`я про передозування лікарськими засобами 16.02.2021 приблизно о 12:00 у м. Боярка вул. Сєдова 7 в туалеті Боярської гімназії. Потерпіла ОСОБА_5 .
Вказане повідомлення зареєстровано до інформаційно-телекомунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України" відділення поліції №1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області № 182 від 16.02.2021 року.
16.02.2021 було опитано неповнолітню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка пояснила, що близько місця тому вона побачила в соціальний мережі «Тік Ток» відеозапис, де на чорному екрані було речення: «Випий 40 таблеток «Нош-пи» та побачиш, що буде». Телефон на якому вона переглядала даний відеозапис пошкоджений і знаходиться за її місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 . 16.02.2021 ОСОБА_5 прийшла до школи та розповіла про це відео своїй однокласниці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Цього ж дня, дівчата придбали в найближчих аптеках 4 упаковки «Дротаверину». Після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_4 пішли до туалету ліцею, що знаходиться на третьому поверсі. Зайшовши до однієї кабінки, дівчата почали пити таблетки. Марта випила 40 штук, а Вікторія 39. Після чого ОСОБА_6 почала скаржитися, що в неї болить живіт і крутиться голова.
16.02.2021 під час огляду кімнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у приміщенні житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено планшет марки «Dieniu», моделі «TK-E101GC».
В ході огляду було вилучено планшет марки «Dieniu», моделі «TK-E101GC».
Згідно інформації з Державного реєстру нерухомого майна (номер інформаційної довідки: 244773287 від 17.02.2021) житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_7 .
Постановою слідчого, вилучений мобільний телефон, у відповідності до ст. 98 КПК України визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
В судове засідання слідчий не з`явився, звернувсь до суду із клопотанням про розгляд справи за його відсутності.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого розглядається без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з положеннями ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.
З матеріалів поданого клопотання вбачається, що 16.02.2021 року, о 12:59 до відділення поліції № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області надійшло телефонне повідомлення чергового лікаря з органів охорони здоров`я про те, що у Боярському академічному ліцеї «Гармонія» (ідентифікаційний код 20611119), що розташований за адресою: Київська область, м. Боярка, вул. Сєдова, 7 померла ОСОБА_4 , 2008 р.н., смерть внаслідок отруєння «Дротаверином», проживає АДРЕСА_1 . Причини вживання препарату невідомі.
В ході огляду було вилучено мобільний телефон марки «Iphone Х».
Відповідно до постанови про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 17.02.2021 року вказані речі зберегли на собі сліди вчинення злочину, на підставі ст. 98 КПК України визнані речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Кримінальний процесуальний кодекс України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно повинно відповідати вимогам визначеним статті 171 КПК України, то слідчий повинен неухильно їх дотримуватися.
Так, згідно статті 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Вказана норма також узгоджується зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Правовою підставою для накладення арешту є запобігання можливості його відчуження або іншими особами з метою унеможливлення зникнення, втрати або пошкодження доказів або настання інших наслідків, які можуть перешкодити встановленню істини у справі.
Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Виходячи з матеріалів клопотання, слідчий суддя вважає доведеним органом досудового розслідування той факт, що мобільний телефон марки «Iphone Х» є речовим доказом у кримінальному провадженні , відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зокрема, може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, з урахуванням вказаних обставин, з метою уникнення негативних наслідків та з метою забезпечення речових доказів, які містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що у відповідності до вимог статтей 132, 170-173 КПК України, необхідно накласти арешт на майно, яке було вилучене в ході огляду місця події, а саме: мобільний телефон «Iphone Х» є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею, на даний час, не встановлено.
Згідно ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Частиною першою ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 98, 170-173, 309, 370-372, 376, 395 КПК України, слідча суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання Т.в.о. начальника слідчого відділення Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 - про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000059 від 16.02.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 120, КК України - задовольнити.
Накласти арешт на речовий доказ у кримінальному провадженні: мобільний телефон марки «Iphone Х» .
Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1