Справа № 216/7005/19
Провадження № 1-кп/216/339/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001751 від 28.09.2019 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, українця, освіта середня, не працюючого, не одруженого, утриманців не має, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

10.12.2010 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 185 ч.3, 185 ч.2, 70 ч.1, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнився 18.07.2014 році ЗУ «Об Амністії»;
27.07.2016 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 185 ч.3, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з випробувальним терміном 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується в тому, що 27.09.2019 року приблизно о 15.00 годинні, діючи повторно, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до житла, незаконно, через калитку проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де шляхом розбиття скла вікна незаконно проник до приміщення житлового будинку, розташованого на території вказаного домоволодіння, звідки таємно викрав наступне майно, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 3108, складає:

-перстень жіночій розмір 17, срібний, 925 проби, вагою 2,56 г, вартістю 222,31 гривень;

-каблучку срібну, 16,5 розмір, вагою 2,7 г, 925 проби, вартістю 234,47 гривень;

-сережки срібні вагою 0,98 г., 925 роби, вартістю 85,1 гривень;

-перстень срібний 925 проби, розмір 16,5 г, вагою 6,48 г у формі леопарда, вартістю 562, 72 гривень;

-сережки срібні 925 проби, вагою 4.3 г, вартістю 373,41 гривень;

-ланцюжок срібний 925 проби довжиною 60 см, вагою приблизно 15г, вартістю 1302,6 гривень;

-каблучку срібну 925 проби, розмір 18,7, вагою 1,8 г, вартістю 156,31 гривень;

-перстень срібний 925 проби, розмір 17, вагою 2.8 г, вартістю 243,15 гривень;

-три срібні сережки розірвані, 925 проби, загальною вагою 30 г, вартістю 400,8 гривень;

-срібну каблучку 925 проби, розмір 16,5 з золотими напайками у вигляді пелюсток та вставкою з каміння авантюрин, встановити вартість не можливо;

-лом срібла 925 проби загальною вагою приблизно 80 г, вартістю 1068,8 гривень;

-грошові кошти в сумі 4000 гривень.

Після чого, ОСОБА_3 , обернувши викрадене майно на свою користь, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним за власним розсудом, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 8649,67 гривень.

Тобто, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, в якому він обвинувачується, визнав повністю, підтвердив свої показання, які давав під час судового розгляду, фактичні обставини обвинувачення та пояснив, що дійсно вчинив вказаний вище злочин за обставин, які вірно встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання давав і дає добровільно, заборонених методів до нього зі сторони обвинувачення не застосовувалось.
Прокурор заявив клопотання про застосування ч. 3 ст. 349 КПК України та просив не досліджувати обставини справи, оскільки ОСОБА_3 фактичні обставини вчинення злочину визнає повністю.
Обвинувачений, захисник, кожен окремо проти задоволення такого клопотання не заперечували.
Потерпіла в судовому засіданні щодо призначення покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.
Суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, якому декілька разів роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Про добровільність позиції обвинуваченого та про розуміння ним правових наслідків свідчить його згода на клопотання, заявлене прокурором в судовому засіданні. Обвинувачений систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи визнавав усі обставини справи, тому у суду не має сумнівів у його волевиявленні.
Фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені вірно та підтверджуються обвинуваченим ОСОБА_3 .
Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мало місце діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_3 . Це діяння містить склад злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками: таємноговикрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у інше приміщення.

Прокурор у судовому засіданні, ураховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, просив визнати останнього винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Обвинувачений, його захисник, кожен окремо у судовому засіданні також просили суд призначити покарання із застосуванням іспитового строку.
Потерпіла підтримала думку прокурора.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до положень ст. 65 КК України виходить із меж, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судим, судимість не погашена, фізично здоровий, інвалідом не являється, не одружений, утриманців не має, вину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному, обліку у лікаря-психіатра не перебував та не перебуває (м.к.п. а.с. 75) на обліку у лікаря - нарколога перебував з лютого 2007 по лютий 2008 року з приводу вживання алкоголю зі шкідливими наслідками (м.к.п. а.с. 74), матеріальна шкода не відшкодована.
Також Центрально Міським районним відділом філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області за наслідками вивчення особи обвинуваченого ОСОБА_3 його способу життя, історію правопорушень, та високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, середній рівень небезпеки для суспільства, вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства, тому в разі застосування ст 75 КК України, слід покласти обов`язки на нього передбачені ст. 76 КК України.
Суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 КК України, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням відношення обвинуваченого до вчиненого, поведінку після вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку сторони обвинувачення про можливість звільнення від відбування покарання із іспитовим строком, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання шляхом призначення покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, та звільнення його від відбування покарання з випробуванням, застосувавши вимоги ст. 75 КК України.
Суд вважає, що підстав для застосування обвинуваченому ОСОБА_3 ст. 69 КК України не вбачається.
Крім того, у вказаному кримінальному провадженні до ОСОБА_3 потерпілою ОСОБА_6 , пред`явлено цивільний позов, оскільки злочинними діями обвинуваченого завдано майнову шкоду, яку потерпіла просила стягнути.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Прокурор вважав, що вимоги, викладені у позовній заяві підлягають задоволенню.
Потерпіла підтримала заявлений нею цивільний позов у повному обсязі.
Обвинувачений ОСОБА_3 , його захисник визнали позов у повному обсязі та не заперечували проти його задоволення.
Показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 не заперечується розмір і обставини спричинення останній прямої майнової шкоди, заподіяної потерпілій, тому підлягає задоволенню у повному обсязі.
Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні не обирався.

З обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави документально підтверджених процесуальних витрат за проведення судової експертизи, а саме: 1256,08 грн.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Згідно зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 3 (три) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 п. 3 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та працевлаштуватися.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , у цьому кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в результаті вчинення злочину 9349,67 (дев`ять тисяч триста сорок дев`ять гривень 67 копійок) та моральну шкоду у сумі 10 000 грн. (десять тисяч гривень).
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави 1256,08 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість гривень 08 коп.) документально підтверджених процесуальних витрат на залучення експерта.
Матеріали кримінального провадження № 0001751 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/7005/19 (1-КП/216/339/21).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду,через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні при проголошенні вироку, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1