Справа № 203/411/17
Провадження № 1-кп/0203/688/2021
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000023 від 04.01.2017 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, гр.України, із повною середньою освітою, не працюючого, раніше судимого:
-- 18.02.2003 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185, ч2 ст. 186 КК України на строк 5 років позбавлення волі, звільнився 25.07.2005 року;
- 02.11.2006 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185 КК України на строк 1 рік 9 місяців позбавлення волі, звільнився умовна-достроково 07.11.2007 року на невідбутий строк 3 місяці 23 доби;
- 30.10.2008 року Комунарівським районним судом м. Запоріжжяза ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 129 КК України на 2 роки позбавлення волі, звільнився 15.06.2010 року по відбуттю строку покарання;
- 10.02.2011 року Комунарівським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 309 КК України на строк 2 раки 1 мiсяць позбавлення волі, звільнився 04.10.2012 року з i по відбуттю строку покарання;
- 14.03.2013 року Комунарівським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 309 КК Украхни на строк 2 роки, з іспитовим строком на 1 piк, за переглядом вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя вiд 30.09.2013 року покарання у виді іспитового строку строком на 1 рік замінено на відбуття покарання на строк 2 роки в умовах ВК;
- 30.10.2014 року Орджонокідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185 КК України на строк 2 роки 1 місяця позбавлення волі, звільнився умовно-достроково 25.02.2016 року на не відбутий строк 3 місяці 14 діб;
- 29.03.2017 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до двох років позбавлення волі,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
27 грудня 2016 року, близько о 23 год. 15 кв., ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні ТОВ «Сільпо-Фуд» універсаму «Сiльпо № 202», який розташований за адресою: м. Дніпро, площа Вокзальна, 13, діючи умисно, повторно, с корисливих мотивів, на підставі раптово виниклого злочинного умислу, направленого таємне викрадання чужого майна, намагався викрасти з торгівельного прилавку майно, що належить ТОВ «Сільпо-Фуд» універсаму «Сiльпо № 202», а саме: 2 упаковки кави «Саrte Noire Original» розчинної сублімованої по 230 г. кожна, у кількості 2-ох шт., вартістю 1 шт. 319 грн. 00 коп., на загальну суму 638,00 гривень, які заковав під куртку, одягнуту на ньому, після чого вийшов із зазначеним товаром, не оплачуючи його вартість, через касову зону, тим самим виконав всі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак, довести до кінця свій злочинний умисел та розпорядитися викраденим майном не зміг, з причин, що не залежали від його волі, так як був зупинений працівниками охорони магазину «Сільпо № 202» поза касовою зоною магазину.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що дійсно в грудні 2016 намагався викрасти в магазині Сільпо», який розташований біля залізничного вокзалу м. Дніпро, дві упаковки кави. Заховав їх під куртку, але після того, як пройшов касову зону магазину не сплативши за товар, якого зупинила охорона. В скоєному кається.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює всі обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що його характеризують, та судових витрат, визначивши відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вина ОСОБА_4 в скоєні інкримінованого кримінального правопорушення доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд приймає до уваги тяжкість скоєного кримінального правопорушення, а також те, що останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується посередньо, вину визнав повністю, щиро покаявся у скоєному.
Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття, наявність інвалідності 3-ї групи.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
При призначенні покарання суд також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини. В справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. Також у справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи.
З таких підстав, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 вчинив злочин до ухвалення вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.03.2017 року, остаточне покарання слід визначити з урахуванням ч.4 ст.70 КК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,
суд -
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України, і призначити покарання у вигляді двох років та двох місяців позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення покаранням, призначеним за чим вироком, покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.03.2017 року, остаточно призначити покарання у вигляді двох років та двох місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю три роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
На вирок можуть подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1