Єдиний унікальний номер: 379/141/21
Провадження № 1-кп/379/52/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 кримінальне провадження № 0000305, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2020, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Степок Таращанського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, розлученого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В:
17 листопада 2020 року приблизно о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився разом зі своїми племінниками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 . В цей час між ним ( ОСОБА_4 ) та ОСОБА_9 виник конфлікт, під час якого останній наніс два удари правою рукою по обличчю ОСОБА_4 .. Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та емоційного збудження, бажаючи помсти за спричинені тілесні ушкодження, ОСОБА_4 вирішив позбавити життя ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний задум, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , діючи умисно, керуючись раптово виниклим мотивом особистої неприязні, що сформувався на основі неприязних відносин з ОСОБА_9 , з метою позбавлення життя останнього, взяв зі столу кухонний ніж та наніс ним один удар в область грудної клітини ОСОБА_9 , спричинивши йому проникаюче поранення, від якого настала смерть.

Згідно з висновком експерта № 224 від 10.02.2021 смерть ОСОБА_9 настала від проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням серця.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину визнав частково та показав, що 17.11.2020 вдень йому зателефонувала сестра і попросила допомогти у господарських справах. До вечора він був у сестри, коли посутеніло - попросив відвезти його додому, на ночівлю не погодився, оскільки треба було підкинути дрова в піч. ОСОБА_10 завіз його додому. В цей час на подвір`ї був ОСОБА_11 , який, побачивши ОСОБА_12 , почав із ним сварку. Вони удвох лишились на вулиці, а сам він пішов у будинок, зайшов на кухню і сів на стілець біля столу. Через 10-15 хвилин до нього прийшов ОСОБА_12 та сів на стілець поруч. Через 5 хвилин зайшов ОСОБА_11 і вони з ОСОБА_12 знову почали сваритись, розмахували руками. Він у цей час сидів мовчки. Потім ОСОБА_13 почав чіплятись і до нього та двічі вдарив його рукою в ліву щелепу. Після цього він встав зі стільця, оглянув стіл, побачив дві виделки і ніж, схопив ножа і вдарив ОСОБА_13 в груди. Деталей нанесення удару не пам`ятає. ОСОБА_13 у відповідь вдарив його ногою в голову і від цього удару він впав на підлогу на бік, підвестись не зміг. Що було далі не знає, оскільки лежав на підлозі. Бачив, як ОСОБА_12 повів ОСОБА_13 у веранду, потім приїхали Горова ОСОБА_14 із чоловіком, поліція та швидка. Коли його виводили з будинку, - він бачив, як ОСОБА_11 лежав на підлозі у веранді на боку головою до виходу. Відповідаючи на питання повідомив, що близько п`яти років тому він втратив свідомість, у ОСОБА_15 йому зробили операцію на голові, внаслідок якої він практично не може ходити, пересувається за допомогою палиці. Протягом останніх років він живе в АДРЕСА_1 , цей будинок був записаний на його племінника ОСОБА_16 , який також тут проживав. У нього були нормальні стосунки з ОСОБА_17 , водночас, ОСОБА_18 часто його бив, але про це ніхто не знає, він жалів племінника і нікому про це не розповідав. В день події він випив 150 грам самогону, але у стані алкогольного сп`яніння не перебував. Після того, як ОСОБА_18 двічі вдарив його у щелепу, він підвівся та шукав «чим йому отомстить», побачив ніж, схопив його і наніс удар в груди. Хотів легко вдарити. Зазначив, що якби ОСОБА_18 його не зачіпав такого б не сталось. Він захищався. Жалкує, що так трапилось, просив вибачення.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_9 , його винуватість у скоєнні вказаного злочину повністю підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення та досліджених судом доказів, а саме: показаннями потерпілого, свідків, документами - протоколами слідчих дій та доданими до них матеріалами фотозйомки та відеозйомки, висновками експертиз, зокрема:

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який під час його допиту в судовому засіданні повідомив, що він є племінником обвинуваченого і братом померлого. Він з родиною мешкає у Києві. Його батьки також мешкають у Києві, але регулярно їздять в АДРЕСА_1 , що належала бабусі, а після її смерті була переоформлена на брата ОСОБА_16 . Обвинувачений ОСОБА_4 є його рідним дядьком, який протягом останніх п`яти років проживає у тому ж будинку по АДРЕСА_1 . Брат ОСОБА_9 часто приїздив разом із батьками в цю садибу, а також залишався там на все літо. На час події брат перебував у вказаному будинку в с.Степок. 17.11.2020 близько 17-30 год. йому зателефонував батько ОСОБА_19 та повідомив, що брата вбив дядько ОСОБА_4 , попросив терміново відвезти їх з мамою в село Степок. Коли вони приїхали у село із Києва, було вже близько 21 години, працівників поліції вони вже не застали, зустріли їхній автомобіль по дорозі, в будинку були ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , її чоловік ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та її чоловік. Змін в обстановці будинку потерпілий не побачив, підлога була вже вимита, оскільки, як йому повідомили присутні, вся веранда була залита кров`ю. Котляр ОСОБА_24 йому розповів, що його брат ОСОБА_11 вдарив дядька, після чого той вдарив брата ножем у груди. Про те, чи були раніше конфлікти між братом і дядьком особисто йому не відомо, батько розповідав, що останнім часом вони добре ладнали між собою. Потерпілий повідомив, що останні 19 років живе окремо, має власну родину, покійного брата охарактеризував як адекватну, добру людину, у стані алкогольного сп`яніння він його ніколи не бачив. З дядьком обвинуваченим ОСОБА_4 він не підтримував ніяких відносин, лише вітався при зустрічі. Щодо покарання обвинуваченому потерпілий поклався на розсуд суду. На запитання захисника повідомив, що від ОСОБА_4 йому нічого не треба, матеріальних претензій до нього не має, заявляти про відшкодування матеріальної та моральної шкоди він наміру не має.

- показаннями свідків сторони обвинувачення:

Свідок ОСОБА_21 суду показала, що вона мешкає в селі Степок Таращанського району, працює фельдшером у місцевому медичному центрі. Обвинувачений ОСОБА_4 є її рідним дядьком, а покійний ОСОБА_11 приходився їй двоюрідним братом. ОСОБА_4 і ОСОБА_11 разом жили в будинку по АДРЕСА_1 . 17.11.2020 близько 17 години до неї зателефонувала ОСОБА_25 і повідомила, що ОСОБА_26 буянить, рветься до неї в хату, когось шукає. Просила заспокоїти родича. Вона зателефонувала своїй сестрі матері ОСОБА_18 , але не змогла додзвонитись. Одразу після цього в будинок забіг її брат ОСОБА_8 і повідомив, що ОСОБА_4 зарізав чи підрізав (вона точно не пам`ятає) ножем ОСОБА_27 . Вони втрьох (вона, її чоловік і брат ОСОБА_12 ) поїхали в будинок на місце події. Відстань невелика, через декілька хат і город, тому вони швидко дістались до АДРЕСА_1 , де вона побачила на підлозі ОСОБА_27 , який лежав одразу при виході у веранді на лівому боці головою до вхідних дверей. Вона не змогла додзвонитись до швидкої, а тому зателефонувала до поліції і попросила їх приїхати і викликати швидку. Вона сама одразу визначила, що ознак життя у ОСОБА_27 немає. Тілесних ушкоджень на ньому вона не бачила, але бачила багато крові, зокрема, була покрапана кров в кухні на столі та велика калюжа крові на підлозі у веранді. Цю кров вона вимила до приїзду сестри матері ОСОБА_27 . ОСОБА_28 був в будинку, сидів на підлозі в кімнаті і не міг встати. Вони підняли його і посадили на ліжко. Ніж вона не бачила, вперше побачила його в пакеті в руках у слідчого. Відповідаючи на питання, повідомила, що між ОСОБА_4 і ОСОБА_9 були конфлікти. Хто був ініціатором цих конфліктів вона не знає, з ними не жила, але зазначила, що ОСОБА_26 вів ненормальний образ життя.

Свідок ОСОБА_23 суду показала, що вона мешкає в АДРЕСА_1 близько десяти останніх років живе її двоюрідний дядько ОСОБА_4 .. З ним в будинку мешкав ОСОБА_26 . 17.11.2020 близько 18 години до неї зателефонувала ОСОБА_21 і повідомила, що ОСОБА_29 зарізав ОСОБА_16 . Вона забігла додому і вони з сім`єю побігли на АДРЕСА_1 на місце події. Там вже були ОСОБА_21 , її чоловік ОСОБА_22 і ОСОБА_30 . Вона не заходила в будинок, була скраю і побачила у веранді на підлозі ОСОБА_16 , який лежав на боці головою до вхідних дверей. Тілесних ушкоджень на ньому вона не бачила. Повідомила, що ОСОБА_29 часто жалівся їй на ОСОБА_16 , а ОСОБА_26 на ОСОБА_31 . Коли вони разом вживали алкоголь у них не було сварок. Зазначила, що не може сказати нічого поганого про ОСОБА_4 , він хворий, ледве ходить.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що обвинувачений ОСОБА_4 є його рідним дядьком, а померлий ОСОБА_11 двоюрідним братом. Точної дати події він не пам`ятає восени 2020 року ОСОБА_4 був у нього вдома, допомагав матері у справах. Після сутінок він завіз ОСОБА_4 додому на АДРЕСА_1 , допоміг зайти в будинок, вони обоє зайшли на кухню і сіли за стіл. Через декілька хвилин в кухню зайшов ОСОБА_26 та став посередині між ним і ОСОБА_4 .. ОСОБА_26 був у стані алкогольного сп`яніння та почав з ним словесну сварку, пред`являв незрозумілі претензії, поводив себе агресивно. Потім ОСОБА_13 «переключився» на ОСОБА_4 і став висловлювати йому свої претензії, а в подальшому наніс два удари правою рукою в голову ОСОБА_4 та нахилився над ним. Далі ОСОБА_13 різко розвернувся, тримаючись рукою за груди, і сказав: « ОСОБА_32 , він мені в груди ножа загнав», відступив і ударив ногою ОСОБА_4 так, що той впав зі стільця на підлогу. Потім ОСОБА_13 вийняв ніж із грудей, кинув його чи на стіл, чи на підлогу та, закриваючи правою рукою рану, пішов у веранду, наказавши викликати швидку. Коли він ( ОСОБА_12 ) вийшов у веранду, щоб їхати за сестрою - фельдшером ОСОБА_33 , - ОСОБА_18 уже лежав на підлозі. В подальшому він привіз на місце ОСОБА_34 та її чоловіка, вони викликали швидку і поліцію. ОСОБА_4 весь час залишався лежати на підлозі, сам підвестися не міг, вони підняли його і завели в кімнату. Відповідаючи на питання, свідок показав, що він не бачив звідки взявся ніж і не бачив самого удару ножем, помітив тільки замахування руки ОСОБА_4 .. Ніж був звичайний, кухонний, із дерев`яною колодкою. Свідок ствердив, що конфлікт спровокував ОСОБА_26 , ОСОБА_4 поводив себе спокійно. Раніше дядько жалівся йому на конфлікти з ОСОБА_18 , але сам свідок ніколи цих конфліктів не бачив.

- протоколом огляду місця події у садибі по АДРЕСА_1 від 17.11.2020 з ілюстративною таблицею і флеш-накопичувачем з відеозаписом, проведеного в присутності двох понятих, на підставі ухвали слідчого судді Таращанського районного суду Київської області від 23.11.2020, в ході проведення якого було виявлено та вилучено змиви з підлоги поруч з трупом, змив з правої руки трупа, змив з лівої руки трупа, змив зі столу на кухні, змив з підлоги на кухні, кухонний ніж зі слідами бурого кольору замотаний в папір, відбитки полімерних візерунків пальців рук (а.с. 118-134);

- протоколом огляду трупа від 18.11.2020, виявленого в будинку по АДРЕСА_1 , з ілюстративною таблицею, під час якого було вилучено футболку сірого кольору, джинсові шорти, шкарпетки, труси (а.с.136-141);

- витягом з ЄРДР, відповідно до якого 17.11.2020 о 19:37:24 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000305 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. (а.с. 109, 110);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 17.11.2020, складеним у присутності понятих, за участі захисника ОСОБА_5 , з якого вбачається, що ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, 17.11.2020 о 19 год. 45 хв. за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.181-186);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.11.2020 з використанням відеозйомки на цифрову відеокамеру «Panasonic» з цифровим носієм інформації та доданим флеш-накопичувачем з відеозаписом слідчого експерименту, проведеного за участю свідка ОСОБА_8 , відповідно до якого в ході проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_8 встановлено, що 17.11.2020 останній перебував зі ОСОБА_4 за місцем його проживання по АДРЕСА_1 . До будинку зайшов ОСОБА_35 та вони всі розташувались на кухні. Між ОСОБА_36 та ОСОБА_37 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_35 підійшов до ОСОБА_38 , який сидів, та наніс йому два удари рукою в обличчя, перший з яких був не сильний. Після цього ОСОБА_8 почав заспокоювати ОСОБА_39 , а ОСОБА_40 , тримаючи в правій руці ножа, наніс ним один удар в груди ОСОБА_41 .. Після цього ОСОБА_35 вдарив ногою ОСОБА_38 в груди, вийняв ніж і пішов у веранду (а.с.149-152);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 26.11.2020 з використанням відеозйомки на цифрову відеокамеру та доданим флеш-накопичувачем з відеозаписом слідчого експерименту, складеного за участю підозрюваного ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 , з якого вбачається, що під час слідчого експерименту підозрюваний розповів, що 17.11.2020 у вечірній час він разом із ОСОБА_42 повернувся додому до садиби по АДРЕСА_1 , куди в цей час повернувся ОСОБА_9 .. Всі вони зайшли до кухні в будинку та розташувались там. В подальшому ОСОБА_9 почав конфліктувати з ОСОБА_42 , а потім зі ОСОБА_4 .. В ході цього конфлікту ОСОБА_9 підійшов до ОСОБА_4 та наніс йому два удари лівою рукою в праву частину обличчя. Після цих ударів ОСОБА_4 підвівся взяв зі столу ножа та наніс ним один удар в груди ОСОБА_9 .. Після цього ОСОБА_9 наніс один удар ногою в обличчя ОСОБА_4 і пішов у напрямку коридору. В ході вказаної слідчої дії ОСОБА_4 повідомив, що раніше він працював колієм худоби колов свиней (а.с.187-190);

- висновком експерта № 107 від 19.11.2020, складеним судово-медичним експертом ОСОБА_43 за результатом проведення судово-медичної експертизи, згідно якого у ОСОБА_4 тілесні ушкодження не виявлені (а.с.153);

- висновком експерта № 224 від 10.02.2021, складеного судово-медичним експертом ОСОБА_44 за результатом проведення судово-медичної експертизи (а.с.154-155), згідно якого при проведенні судово-медичної експертизи встановлено, що смерть ОСОБА_9 настала від проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням серця. На це вказують результати судово-медичного дослідження трупа: колото - різана рана на передній поверхні грудної клітки зліва, від рани бере початок раневий канал проникаючий в порожнину грудної клітки, вздовж ранового каналу ушкоджені: хрящ 5-го ребра і хрящ 6-го ребра; пошкоджена серцева сорочка, міокард в області правого шлуночка; понижене кровонановнення внутрішніх органів, рідка кров.

Колото-різана рана, виявлена при судово-медичному дослідженні трупа, виникла від дії колючо-ріжучого предмету, який має лезо та обух, з невираженими ребрами, з шириною клинка в межах його занурення в тіло 39 мм (+-5мм). Додатковий розріз утворився при русі травмуючого предмету під час витягання клинка

Колото-різане поранення грудної клітки зліва з ушкодженим серця, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечне для життя в момент заподіяння.

Всі вище описані ушкодження є прижиттєвими, про що свідчить характер ушкодження.

Колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням серця могло утворитися в термін і за обставин вказаних в постанові, про що свідчить характер ушкодження.

Тілесні ушкодження на трупі ОСОБА_9 не могли утворитися в результаті удару тупим предметом (рука, нога, палиця), або при падінні з положення стоячи на предмет.

Напрямок ранового каналу (зверху вниз, ззовні всередину) відповідає напрямку дії травмуючого предмета.

У момент спричинення тілесного ушкодження потерпілий знаходився передньою поверхнею тіла до нападаючого, про що свідчить характер і локалізація ушкодження.

Колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням серця утворилося від одноразової дії травмуючого предмету.

Смерть потерпілого, після отримання колото-різаного поранення грудної клітки, настала через короткий проміжок часу (1-2 хвилини), про що свідчить характер ушкодження.

З наявним ушкодженням потерпілий міг короткий проміжок часу здійснювати активні дії.

У потерпілого не було захворювань, які могли вплинути на настання смерті від отриманої травми.

- висновком експерта № КСЕ-19/111-20/57 647 від 29.01.2021, складеного судовим експертом ОСОБА_45 за результатом проведення комплексної судової дактилоскопічної та молекулярно-генетичної експертизи, з фотоматеріалами (а.с. 156-173), згідно якої на наданому на дослідження предметі, схожому на ніж, який було вилучено під час огляду місця події в будинку АДРЕСА_1 , а саме: на усій поверхні руків`я виявлено кров людини та клітини. Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові та клітин на поверхні руків`я предмета, схожого на ніж. Генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові та клітин на поверхні руків`я предмета, схожого на ніж є змішаними, містять генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На наданому на дослідження предметі, схожому на ніж, який було вилучено під час огляду місця події в будинку АДРЕСА_1 , а саме: на усій поверхні клинка, виявлено кров людини та клітини. Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові та клітин на поверхні клинка предмета, схожого на ніж.

Генетичні ознаки слідів крові та клітин на поверхні клинка предмета, схожого на ніж, збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка букального епітелію ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та не збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка букального епітелію ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Походження слідів крові та клітин на поверхні клинка предмета, схожого на ніж, від ОСОБА_4 , виключається.

- висновком судово-психіатричного експерта № 196 від 17.12.2020 за результатом проведення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи в ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України» (а.с.175-180), згідно якого ОСОБА_4 в період часу, що відноситься до кримінального правопорушення, в скоєнні якого він підозрюється, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

ОСОБА_4 страждає на органічне ураження головного мозку поєднаного генезу (травматичного, судинного) з легким когнітивним розладом на тлі психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю зі шкідливими наслідками.

ОСОБА_4 на теперішній час здатний за своїм психічним станом усвідомлювати значення своїх дії та керувати ними.

Посилання ОСОБА_4 на забування подій кримінального правопорушення не носять хворобливого характеру, а являються наслідком простого алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_4 за своїм психічним станом застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує;

ОСОБА_4 на хронічний алкоголізм чи наркоманію не страждає, але в нього виявлені ознаки епізодичного зловживання алкоголем.

ОСОБА_4 за своїм психічним станом може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, може брати участь у проведенні з ним слідчих дій та в судовому засіданні.

ОСОБА_4 на період кримінального правопорушення, у скоєнні якого він підозрюється, у стані фізіологічного афекту та іншому емоційному стані, який міг би суттєво вплинути на його свідомість та діяльність, не перебував.

- висновком експерта № СЕ-19/111-20/60402-Б від 02.03.2021 Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України за результатом проведення комплексної судової молекулярно-генетичної експертизи, згідно із яким у наданих на дослідження змивах з правої та лівої рук підозрюваного ОСОБА_4 (об`єкти №№ 1,2), виявлено кров людини. Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профілі) слідів крові у змивах з правої та лівої рук підозрюваного ОСОБА_4 (об`єкти №№ 1,2). Генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові у змивах з правої та лівої рук підозрюваного ОСОБА_4 (об`єкти №№ 1,2) є змішаними, збігаються між собою, містять генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію ОСОБА_9 . Генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові у змивах з правої та лівої рук підозрюваного ОСОБА_4 (об`єкти №№ 1,2) є змішаними, збігаються між собою, містять генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію ОСОБА_4 (а.с. 201-215).

Суд визнає належними та допустимими вищенаведені докази вини обвинуваченого ОСОБА_4 , надані стороною обвинувачення. В ході судового розгляду обвинувачений та його захисник погодилися з наданими доказами з точки зору їх допустимості та належності, будь-яких клопотань з цього приводу суду не заявляли.

Судом в ході судового розгляду забезпечено обвинуваченому ОСОБА_4 передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на захист від обвинувачення і його реалізація шляхом надання розумної можливості представляти свою правову позицію, свої докази, оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, їх використання.

Дослідивши усі вищеперелічені докази у сукупності, суд прийшов до висновку, що стороною обвинувачення доказано як подію злочину, так і винуватість обвинуваченого у його вчиненні, а дані ним показання суду щодо обставин та механізму вчинення злочину повністю підтверджуються наведеними вище доказами, тоді як показання в частині відсутності умислу на вчинення умисного вбивства потерпілого та нанесення удару ножем виключно з метою самозахисту спростовані сукупністю вищевказаних доказів.

Даючи правову оцінку діям ОСОБА_4 з огляду на пред`явлене обвинувачення в умисному вбивстві, а також аналізуючи докази, що мають значення для встановлення змісту та спрямованості умислу підсудного при скоєнні злочину, суд виходить із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, враховує поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їхні стосунки, спосіб та знаряддя вчинення злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, ставлення до наслідків злочину, і приходить до переконання про наявність у ОСОБА_4 умислу на вбивство потерпілого ОСОБА_9 ..

Судом встановлено, що ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_9 один удар лезом кухонного ножа у грудну клітину, пошкодивши серцеву сорочку, міокард в області правого шлуночка із пониженим кровонаповненням внутрішніх органів. Смерть ОСОБА_9 після отримання колото-різаного поранення грудної клітки настала через короткий проміжок часу (1-2 хвилини).

При цьому суд відхиляє доводи обвинуваченого щодо відсутності у нього умислу на вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 та завдання удару з метою самозахисту, зважаючи на: використане ОСОБА_4 знаряддя - кухонний ніж, який є колюче-ріжучим предметом; механізм його застосування - удар в грудну клітину лезом зверху вниз, ззовні всередину, що спричинило пошкодження серцевої сорочки, міокарду в області правого шлуночка із пониженим кровонаповненням внутрішніх органів, від чого через короткий проміжок часу (1-2 хвилини) наступила смерть ОСОБА_9 ..

Суд критично оцінює показання обвинуваченого в тій частин, що він наніс удар ножем захищаючись, оскільки в момент нанесення удару потерпілий фізичної сили до обвинуваченого не застосовував. Водночас, зі слів самого обвинуваченого, при наявності на столі двох виделок, він схопив саме ножа і, відчуваючи бажання (переслідуючи мотив) помсти, наніс ножем один спрямований удар в груди ОСОБА_9 ..

При цьому суд звертає увагу на наступне.

Як видно з протоколу огляду місця події в кімнаті, де було виявлено труп потерпілого, а також в кухні, де безпосередньо сталась подія, обстановка була не порушена та не було характерних слідів боротьби чи бійки.

Вирішуючи питання кваліфікації дій обвинуваченого, суд враховує, що знаряддям злочину, є кухонний ніж, що є колюче-ріжучим предметом з лезом середніх розмірів. При цьому, на переконання суду, обвинувачений, який є особою похилого віку, психічно здорова людина, з достатнім життєвим досвідом, маючи навички колія свійської худоби, у повній мірі усвідомлював, що нанесення удару лезом ножа у грудну клітину людини в область серця тягне за собою заподіяння їй смерті.

Суд визнає, що доводи обвинуваченого про самозахист, акцентування уваги на застосуванні потерпілим до нього систематичного фізичного насильства, про яке обвинувачений ніколи не заявляв у правоохоронні органи та нікому не розповідав, - є способом обраного захисту від обвинувачення, що було забезпечене обвинуваченому судом в ході судового розгляду кримінального провадження відповідно до ст. 6 Конвенції.

Твердження обвинуваченого про відсутність умислу на вчинення вбивства потерпілого суд розцінює як намагання зменшити ступінь своє вини з метою пом`якшення покарання.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990 мотивування у вироку висновку щодо кваліфікації злочину полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність.

Верховний Суд України у постанові від 15 листопада 2012 року у справі № 5-15кс12 зазначив: правильність застосування норми закону про кримінальну відповідальність (кваліфікація злочину) полягає у точності (адекватності) розуміння (визначення, тлумачення) змісту конкретної кримінально-правової норми, дійсності (об`єктивності) фактичних обставин певного суспільно небезпечного діяння та встановленні й визначенні співвідношення між фактичними ознаками суспільно небезпечного діяння та ознаками складу злочину, передбаченого кримінально-правовою нормою.

Суд, зіставивши зміст конкретної норми КК України, а саме, передбаченої ч.1 ст. 115 КК України, та дійсні, об`єктивно встановлені у судовому засіданні фактичні обставини суспільно небезпечних діянь, дійшов висновку про їх відповідність.

За положеннями частин 1, 2 ст. 62 Конституції України, частини 2 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Суд при оцінці доказів має керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою - п. 161,150,100 рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України, «Салман проти Туреччини».

Суд, відповідно до ст. 94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий прокурором допустимий доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, установив поза розумним сумнівом співіснування достатньо вагомих, переконливих, чітких і узгоджених між собою ознак та схожих неспростовних презумпцій факту:

доведеності вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , враховує: мету покарання, передбачену ст. 50 КК України, загальні засади призначення покарання, передбачені ст.ст. 65-67 КК України, вид та у межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та запобіганню вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.

Обвинувачений ОСОБА_4 за формою вини, ступенем тяжкості вчинив умисний особливо тяжкий злочин.

Судом в ході судового розгляду кримінального провадження встановлено, що при вчинені інкримінованого йому злочину ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв із прямим умислом / ч.2 ст. 24 КК України/, при вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Суд також враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, пенсіонер, особа похилого віку (68 років), має місце постійного проживання, де зареєстрований у визначеному законом порядку; згідно характеристики органу місцевого самоврядування періодично зловживає спиртними напоями та періодично влаштовує сварки, по характеру запальний, скритний; водночас, родичами та сусідами (мешканцями прилеглих будинків), в тому числі і старостою села Степок, характеризується позитивно; на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; стан його здоров`я, зокрема те, що згідно наданої медичної документації він переніс у 2012 році оперативне втручання по видаленню підгострої субдуральної гематоми правої тім`яно-потиличної області внаслідок закритої черепно-мозкової травми та забою головного мозку, після якої має труднощі із пересуванням.

Крім того, суд враховує віктимну поведінку потерпілого ОСОБА_9 , що проявилась у ініціюванні конфлікту, застосуванні до обвинуваченого фізичної сили нанесенні двох ударів по обличчю останнього, що і послугувало тригером для обвинуваченого.

Суд приймає до уваги також те, що при судово-токсикологічному дослідженні в крові трупа ОСОБА_9 виявлено етиловий спирт в концентрації 2,08 %о, що, як правило, при житті може відповідати середньому ступеню алкогольного сп`яніння.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення /п.1 ч.1 ст.66 КК України/.

Щодо посилання захисника на те, що обставиною, яка пом`якшує покарання, у даному випадку є щире каяття обвинуваченого, суд зауважує, що щире каяття це не формальна вказівка на визнання своєї вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочинну повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. Вказаний висновок ґрунтується на правовій позиції Верхового Суду, наведеній у постанові від 20.08.2020 у справі №750/1503/19. Натомість, обвинувачений не висловлював осуду своєї поведінки, перекладаючи провину на ОСОБА_9 ..

Щодо посилання захисника на те, що у даному випадку має місце збіг тяжких обставин, - суд констатує, що існування збігу тяжких обставин в ході судового розгляду не встановлено, такі обставини захистом не конкретизовано і не доведено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, судом визнається вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння /п.13 ч.1 ст. 67 КК України/- згідно протоколу медичного огляду №67 у ОСОБА_4 17.11.2020 о 21-30 год. зафіксовано 1,7%0 алкогольне сп`яніння (а.с.225).

Суд не визнає обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, тяжкі наслідки, завдані злочином, оскільки відповідно до положень ч.4 ст. 67 КК України вказана обставина передбачена в ч.1 ст.115 КК України як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію.

Суд враховує положення ст. 3 Конституції України, за якою людина, її життя і здоров`я, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Суд констатує, що протиправні дії ОСОБА_4 мають незворотні наслідки: позбавлення найціннішого життя громадянина ОСОБА_9 ..

Суд, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості злочину, обставини злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , обставину, яка пом`якшує покарання, та обставину, яка обтяжує покарання, думку потерпілого щодо покарання обвинуваченого, який покладається при призначенні покарання на розсуд суду, претензій морального чи матеріального характеру до обвинуваченого не має, вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства із призначенням йому покарання у виді позбавлення волі у нижній межі санкції частини 1 ст. 115 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченою та іншими особами нових злочинів.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням до обвинуваченого положень ст.ст. 69,75 КК України буде явно несправедливим через м`якість, враховуючи ступінь тяжкості злочину, обставини злочину та обставину, яка обтяжує покарання.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_4 більш суворого покарання в частині строку покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст. 115 КК України, на переконання суду, буде явно несправедливим через суворість, враховуючи похилий вік і стан здоров`я обвинуваченого, його особу та ставлення до скоєного, а також обставину, яка пом`якшує покарання.

ОСОБА_4 був затриманий за підозрою у вчиненні злочину 17.11.2020; в ході досудового розслідування 19.11.2020 відносно нього застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою. 23.12.2020 до обвинуваченого застосовано запобіжний захід домашній арешт, який продовжено ухвалою слідчого судді 15.01.2021 та повторно застосовано судом 25.03.2021. Строк дії запобіжного заходу домашнього арешту сплив 24.05.2021. Загальний строк перебування ОСОБА_4 під вартою: з 17.11.2020 по 23.12.2020.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні підлягає вирішенню, згідно положень ст. 100 КПК України.

Арешт майна підлягає скасуванню на підставі ч.4 ст. 174 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави згідно вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись статтями 65-67, 75, ч.1 ст.115 КК України, ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з часу його фактичного затримання після вступу вироку в законну силу.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати до покарання строк його попереднього ув`язнення з 17.11.2020 по 23.12.2020 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною у період доби з 18-00 години до 06-00 години наступної доби залишати житло будинок АДРЕСА_1 з покладенням обов`язку прибувати за викликом до суду за першим викликом у визначенні місце, дату і час, зі строком дії до вступу вироку в законну силу, але на строк не більше ніж 2 (два) місяці, тобто до 08 серпня 2021 року включно.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів у розмірі 11 089 (одинадцять тисяч вісімдесят дев`ять) грн 59 коп.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Таращанського районного суду Київської області від 23.11.2020, а саме на: кухонний ніж, змиви з рук трупа, змиви з підлоги та столу, а також сліди папілярних візерунків, що вилучені в ході огляду місця події по АДРЕСА_1 ; сухі та вологі змиви з рук, зрізи з нігтів, букальний епітелій, светр чорного кольору та штани темно-синього кольору, які вилучені в ході затримання ОСОБА_4 ; футболку сірого кольору, джинсові штани темно-синього кольору, шкарпетки чорного кольору та труси чорного кольору, які вилучені в ході огляду трупа.

Речові докази: кухонний ніж, змиви з рук трупа, змиви з підлоги та столу, сліди папілярних візерунків, вилучені в ході огляду місця події в садибі по АДРЕСА_1 ; сухі та вологі змиви з рук, зрізи з нігтів, букакльний епітелій, светр чорного кольору та штани темно-синього кольору, вилучені в ході затримання ОСОБА_4 ; футболку сірого кольору, джинсові штани темно-синього кольору, шкарпетки чорного кольору та труси чорного кольору, - що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів у відділенні поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області /Таращанського ВП Білоцерківського (Миронівського) ВП ГУНП в Київській області/, - після набрання вироком суду законної сили знищити;

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Таращанський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Вирок проголошено 10.06.2021 о 09-00 годині негайно після виходу суду із нарадчої кімнати.

Головуючий суддя Таращанського районного суду Київської області ОСОБА_1