ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/9675/19 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/600/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Хуліганство
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
потерпілого - ОСОБА_7 ,
представника потерпілого - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 липня 2020 року у відношенні ОСОБА_9 , -

ВСТАНОВИЛА:
Оскаржуваною ухвалою задоволено клопотання захисника обвинуваченого про повернення обвинувального акту прокурору.
Обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України - повернуто прокурору.
В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено обвинувальний акт має бути повернутий прокурору для проведення досудового розслідування в порядку, визначеному главою 25 Кримінального процесуального кодексу України.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить ухвалу суду скасувати.
В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що коли суддя запитав його думку з приводу можливості повернення обвинувального акту, то він згодився на це неправильно зрозумівши питання судді
Автор апеляційної скарги зазначає що висловив згоду на повернення обвинувального акту помилково, насправді погодившись лише з клопотанням свого захисника щодо необхідності допиту свідків у кримінальному провадженні.

Сторона захисту надіслала суду апеляційної інстанції клопотання захисника ОСОБА_10 та клопотання обвинувачеого ОСОБА_9 про відкладення розгляду апеляційної скарги на іншу дату.
Колегія суддів не вважає причини вказані у клопотаннях поважними, з огляду на наступне.
Судовий розгляд апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 було призначено вперше на 17 липня 2020 року, сторони кримінального провадження були повідомлені належним чином.
17 липня 2020 року в судове засідання сторона захисту не з`явилася, захисник і обвинувачений надали заяви про відкладення справи на іншу дату, мотивуючи причини неявки зайнятістю захисника у іншому судовому провадженні та хворобою обвинуваченого.
Судовий розгляд було відкладено на 1 грудня 2020 року.
1 грудня 2020 року обвинувачений та захисник в судове засідання знову не з`явилися, надіслали клопотання про відкладення справи на іншу дату, зазначили що ОСОБА_9 знову захворів, а захисник в цей день має брати участь у іншому судовому провадженні в Дзержинському районному суді.
Судовий розгляд було відкладено на 25 березня 2021 року.
Проте у вказану дату обвинувачений та його захисник вже втретє не з`явилися. Знову надіслали клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги сторони захисту на іншу дату.
У своїх клопотаннях захисник вказав, що має брати участь у кримінальному провадженні в Київському районному суді міста Харкова, а у обвинуваченого народилася дитина, запланована виписка, а тому він з`явитися не може.
Як свідчить стала практика ЄСПЛ, основною складовою права на суд є право доступу до суду, в тому розумінні, що особі забезпечується можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави відсутні правові чи практичні перешкоди для реалізації цього права.
Водночас, право на доступ до правосуддя не є абсолютним з точки зору його практичного забезпечення. ( справа«Golder проти Сполученого Королівства» )
В даному випадку стороні захисту було забезпечено в повному обсязі право на оскарження судового рішення та відповідно право на доступ до правосуддя судовий розгляд двічі відкладався на іншу дату, сторони повідомлялися про час та місце судового розгляд належним чином.
При цьому поважність причини неявки в судове засідання 25 березня 2021 року обвинувачений обгрунтовує народженням дитини та призначенням виписки на відповідну дату, проте такі обставини на думку колегії суддів не є поважними та такими що перешкоджають ОСОБА_9 прийняти участь у судовому засіданні.
Крім того будь яких відомостей які б підтверджували вказані обставини обвинувачений не надав.
Що стосується посилання захисника на неможливість участі у судовому засіданні, то така позиція на думку колегії суддів також не є обгрунтованою та поважною, оскільки захисник повідомив що судове засідання у Київському районному суді призначено на 11 годину, натомість у суді апеляційної інстанції судове засідання призначено на 12 годину.
За таких обставин, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, які не заперечували проти розгляду апеляційної скарги за відсутності сторони захисту, колегія суддів вважала за можливе проводити судовий розгляд за відсутності ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 , які були повідомлені про місце та час судового розгляду належним чином та втретє не прибули у судове засідання, в якому розглядається саме апеляційна скарга сторони захисту.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, потерпілого та представника потерпілого, які заперечували проти поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Виходячи з положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам статей 291 КПК України: зокрема, не містить анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

01 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII.

Згідно з п.5 ч.4 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII, який набрав законної сили 01.07.2020 року, обвинувальні акти у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.1 ст.296 КК України віднесено до категорії кримінальних проступків.

Враховуючи, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 направлено до суду до набрання чинності ЗУ №2617-VIII від 22.11.2018 року і не було призначено на момент набрання ним чинності до судового розгляду, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.

Що стосується апеляційних доводів обвинуваченого про те, що ним не правильно було почуто запитання головуючого судді та він помилково відповів, що підтримує клопотання про повернення обвинувального акту, то такі відомості, на думку колегії суддів, жодним чином не впливають на суть прийнятого рішення, яке є законним та обґрунтованим.

Будь яких інших апеляційних доводів, з приводу незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали, апеляційна скарга обвинуваченого не містить.

Таким чином, рішення суду є законним, обґрунтованим, вмотивованим, а підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду - відсутні.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 411, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 липня 2020 року у відношенні ОСОБА_9 - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий -
Судді -