ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №276//1191/16-к
1-кп/293/18/2021

26 березня 2021 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового зсідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000507 від 24.09.2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сколобів Хорошівського району Житомирської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину,раніше не судимого відповідно до ст.89 КК України,
за ч.1 ст. 122 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
24.09.2016 року близько 01 години у ОСОБА_3 , який знаходився поблизу приміщення будинку культури в АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_7 , виник злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень останньому.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 кулаками лівої та правої руки наніс 4 удари по обличчю потерпілого зліва та справа, чим спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи в ділянці кута справа та тіла зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_3 не визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, яке інкримінувало йому слідство та показав, що 24.09.2016 близько 00 год. 00 хв. разом з Базилюками на особистому його автомобілі приїхали до будинку культури в с. Сколобів Хорошівського району Житомирської області, на дискотеку. Близько 01 год. 00 хв. 24.09.2016 біля входу останній спостерігав як між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виникла бійка, у ході якої від удару ОСОБА_9 впав на землю. Після цього він ОСОБА_8 та ОСОБА_10 сіли в машину та поїхали додому. Перебуваючи біля клубу він потерпілого не бачив, тілесні ушкодження йому не наносив. Вказав, що не може пояснити чому потерпілий та свідки повідомили про те, що тілесні ушкодження ОСОБА_7 наносив саме він, з ними у нього до вказаної події конфліктів та неприязних відносин не було. Цивільний позов не визнав.

Позиція захисту обвинуваченого в судовому засіданні ґрунтувалась з посиланням на ст.370 КПК України, а саме захисник зазначила, що обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вважає, що в межах кримінального провадження досліджено не всі докази, які давали б суду можливість ухвалити законне рішення, мають місце багато суперечностей в показах свідків, зокрема, звертала увагу суду на те, що під час даної бійки мало місце погане освітлення, та не давало можливості як потерпілому так і свідкам достовірно стверджувати, що саме її підзахисний наносив тілесні ушкодження потерпілому.
Покази обвинуваченого та позиція захисту спростовуються, а вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, яке інкримінує йому слідство підтверджується показами потерпілого, свідків та наданими прокурором та дослідженими в судовому засіданні матеріалами провадження про кримінальне правопорушення.

Так, потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що він 24.09.2016 близько 01 год. 00 хв. перебував в будинку культури в с. Сколобів Хорошівського району Житомирської області, на дискотеці з друзями святкував свій день народження. У вказаний день та час останній вийшов на двір та відійшов від входу. В подальшому біля входу останній побачив як ОСОБА_9 б`є невідома особа. Підійшовши до компанії осіб, де відбувався конфлікт він відчув як його ззаду інша особа потягнула за плече. Розвернувшись потерпілий отримав удар в праву частину нижньої щелепи, від якого останній нагнувся та відійшов назад. Надалі вказана особа нанесла ще три удари правою та лівою рукою в область нижньої щелепи з ліва та права. Після цього вказані особи сіли в авто та поїхали. Більше ударів ніхто йому не наносив. Після події потерпілий пішов додому та на наступний день, у зв`язку з тим, що йому сильно боліла щелепа звернувся до лікарні. Надалі, слідчий з ним проводили впізнання осіб, де він впізнав ОСОБА_3 як особу, яка йому наносила тілесні ушкодження. Крім того, потерпілий зазначив, що до вказаної події ОСОБА_3 не знав, будь-яких відносин, в тому числі неприязних, а також конфліктів з ним не мав. Також ОСОБА_7 повідомив, що освітлення було погане, однак від входу до будинку культури було освітлення від якого було добре видно всіх присутніх. Цивільний позов підтримав, просив його задовольнити.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в судовому засіданні показали, що вони були понятими під час проведення впізнання осіб за участю потерпілого, де останній впізнав особу яка йому наносила тілесні ушкодження, а саме обвинуваченого ОСОБА_3 .. Вказали, що під час проведення вказаної слідчої дії будь-яких порушень щодо порядку її проведення вони не спостерігали.

Свідок ОСОБА_13 суду показала, що була присутньою як понята під час проведення слідчого експерименту за участю потерпілого. Під час вказаної слідчої дії ОСОБА_7 показував як та при яких обставинах обвинувачений наніс йому тілесні ушкодження в область щелепи. Порушень щодо порядку проведення слідчого експерименту не було.

Аналогічні покази надала свідок ОСОБА_14 .

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що він староста села, був присутнім на слідчому екксперементі за участю свідка ОСОБА_10 та його законного представника, обвинуваченого та потерпілого при проведенні даного слідчого експерименту не було. З даного приводу більше суду пояснити нічого не може.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показала, що вона є бабусею потерпілого, який у вересні 2016 року після дискотеки прийшов ночувати до неї, побитий, а саме мали місце тілесні ушкодження на обличчі. Хто завдав йому тілесних ушкоджень не розповідав.

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що потерпілий є її ріднім сином. На наступний день, коли її син прийшов з дискотеки, вона побачила тілесні ушкодження на його обличчі, після чого звернулися в лікарню. ОСОБА_7 їй та чоловіку розповів, що невідома особа нанесла йому декілька ударів в область нижньої щелепи. В наступному дізналися, що тілесні ушкодження наніс сину ОСОБА_3 . Вказану особу та його батьків вона не знає. Будь-яких неприязних відносин та конфліктів до вказаної події з ними не мала. Крім того, свідок зазначила, що очевидцем даної події вона не була.

Аналогічні покази надав свідок ОСОБА_17 .

Свідок ОСОБА_10 повідомив, що біля входу до будинку культури в с. Сколобів Хорошівського району Житомирської області ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_7 у груди. Більше ударів він не бачив. Чи наносив ОСОБА_3 інші удари потерпілому сказати не може.

Свідок ОСОБА_8 повідомив, що біля входу до будинку культури в с. Сколобів Хорошівського району Житомирської області ОСОБА_3 наніс удар ОСОБА_7 , однак куди не бачив.

Свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 повідомили, що були присутні під час проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 . Вказана слідча дія проводилася без порушень. Під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_8 показував та розповідав як обвинувачений наніс удар потерпілому.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що йому відомо, що у вересні 2016 року, коли потерпілий отримав тілесні ушкодження, біля будинку культури були ОСОБА_20 , ОСОБА_7 , ОСОБА_21 та його друзі брати ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , у ОСОБА_25 та ОСОБА_26 виник конфлікт, вони разом з ОСОБА_27 підійшли вступитися за ОСОБА_25 . Далі у нього виник конфлікт з Базилюками. ОСОБА_7 лишився стояти осторонь разом з ОСОБА_21 , самої бійки він не бачив, побачив лише, що ОСОБА_28 тримається за обличчя.

Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні показав, що у вересні місяці 2016 року, він був на дискотеці, коли він на мопеді від`їджав від будинку культури,йому поставили підніжку, тоді він зупинився поговорити з ОСОБА_30 та поїхав далі, самої бійки він не бачив.

В судовому засіданні досліджені, надані прокурором, та неспростовані обвинуваченим та стороною захисту, матеріали кримінального провадження, які підтверджують винність у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_3 інкримінованого йому діяння, а саме:

витяг з ЄРДР за № 0000507 від 24.09.2016 та рапорт про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке що готується від 24.09.2016, згідно яких невідома особа, перебуваючи поблизу будинку культури в с. Сколобів Хорошівського району Житомирської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, нанесла тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи ОСОБА_7 ;

протокол огляду місця події від 07.10.2016, згідно якого зафіксовано загальну обстановку на місці вчинення вказаного кримінального правопорушення;

протокол проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 від 07.10.2016 з фототаблицею, згідно якого останній розповів та показав на місці при яких обставинах йому невідома особа нанесла тілесні ушкодження. Зокрема, удар в праву частину нижньої щелепи від якого він відійшов та зігнувся і в подальшому удар в ліву частину нижньої щелепи від якого він відійшов та отримав ще 2 удари в праву та ліву частини нижньої щелепи;

висновок експерта за № 2797 від 23.11.2016, згідно якого у ОСОБА_7 виявлено 2 синці в ділянці нижньої щелепи справа та зліва, та перелом в ділянці кута справа та тіла зліва (3,4 зубів), які утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли б бути рука затиснута в кулак тощо, але такі предмети не залишили за собою характерних ознак, що дозволило б їх ідентифікувати. Вищевказані тілесні ушкодження у ОСОБА_7 утворилися не виключено в термін та за обставин, вказаних потерпілим при його судово-медичному обстеженні та протоколі слідчого експерименту за його участі, відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я;

висновок експерта за № 2978 від 21.12.2016, згідно якого у ОСОБА_7 виявлено 2 синці в ділянці нижньої щелепи справа та зліва, та її перелом в ділянці кута справа та тіла зліва (3,4 зубів), які могли утворитися в термін та за обставин, вказаних у протоколі проведення слідчого експерименту за його участі;

протокол пред`явлення особи для впізнання від 11.10.2016, згідно якого потерпілий ОСОБА_7 серед 4 осіб під № 1 впізнав особу яка заподіяла йому тілесне ушкодження, а саме ОСОБА_3 ;

протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 від 13.10.2016 згідно якого свідок розповів та показав при яких обставинах та події він спостерігав нанесення тілесного ушкодження ОСОБА_3 . ОСОБА_7 , а саме удару правою рукою в область лівої частини нижньої щелепи потерпілого;

протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 від 15.10.2016 згідно якого свідок розповів та показав при яких обставинах та події він спостерігав нанесення тілесного ушкодження ОСОБА_3 . ОСОБА_7 , а саме удару правою рукою в область лівої частини нижньої щелепи потерпілого.

Покази свідка ОСОБА_31 , допитаної за ініціативою захисту, яка в судовому засіданні вказала, що бійки між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 не бачила, не спростовують свідчень потерпілого, свідків, та досліджених матеріалів кримінального провадження.

Інших належних та допустимих доказів, які свідчили б про відсутність вини обвинуваченого суду не надано, будь-яких клопотань щодо дослідження тих чи інших доказів на підтвердження невинуватості останнього протягом тривалого розгляду справи заявлено не було.

Прокурор відкликав клопотання про повторний допит свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .

Сторона захисту наполягала на повторному допиті свідків, однак обгрунтувань їх повторного допиту не зазначила.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку про недоцільність повторного допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , що в свою чергу призвиде до затягування розгляду справи.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати, як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

У постанові від 21 лютого 2018 року Верховний Суд наводить класичне визначення стандарту "поза розумним сумнівом": "Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину".

Таким чином, оцінивши в сукупності всі досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов до переконання про те, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, доведена повністю "поза розумним сумнівом".

Так, своїми умисними діями, які виразились в нанесенні середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя та здоров`я і не потягло наслідків, передбачених ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України та обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який характеризується позитивно, раніше не судимого відповідно до ст.89 КК України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має молодий вік, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, суд вважає за справедливе та доцільне призначити йому покарання у виді обмеження волі, в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України, та відповідно до ст.75 КК України вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1,2 ч.1, пунктом 2 ч.3 ст.76 КК України.

Заявлений потерпілим цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної та моральної шкоди завданої злочином задовольняє частково, а саме 1978,30 грн матеріальної шкоди, оскільки саме така сума підтверджена належними та допустимими доказами, та, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості 20 000 грн. моральної шкоди.

Арешт на майно не накладався.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому на досудовому слідстві не обирався.

Суд не знаходить підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370,371,374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним в нанесенні середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя та здоров`я і не потягло наслідків, передбачених ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік і 6 (шість) місяців з покладенням на нього відповідно до пунктів 1,2 ч.1, пункту 2 ч.3 ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної та моральної шкоди завданої злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 1 978 (одна тисяча дев`ятсот сімдесят вісім) грн, 30 коп. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , моральну шкоду в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу відносно ОСОБА_3 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1