Справа № 487/1805/19
Провадження № 1-кс/487/1721/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2021 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві заяву про відвід судді, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_3 перебуває скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого Слідчого управління ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 12.11.2020 року у кримінальному провадженні №0001206 від 29.12.2018 року.

23.03.2020 року до канцелярії суду надійшла заява ОСОБА_4 про відвід слідчому судді ОСОБА_3 на підставі ст.75 ч.1 п.4 КПК України.

В обґрунтування заявленого відводу скаржник зазначила, що слідча суддя ОСОБА_3 не може провести розгляд скарги об`єктивно і неупереджено, посягає на її права, як потерпілої у кримінальному провадженні та чинить перепони на участь у судовому засіданні.

В судове засідання ОСОБА_4 не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду заяви була повідомлена.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного.

Відповідно дост.75 ч.1 п.4 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

Згідност.80 ч.2 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст.75 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні, та відповідно до ч.5 ст.80 КПК України, відвід повинен бути мотивованим.

Обґрунтовуючи свої вимоги щодо відводу слідчого судді, ОСОБА_4 фактично посилається на не згоду з рішеннями слідчого судді ОСОБА_3 прийнятими за розглядом інших справ, які не стосуються фактичних обставин провадження, щодо розгляду її скарги на постанову слідчого Першого слідчого Слідчого управління ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 12.11.2020 року у кримінальному провадженні №0001206 від 29.12.2018 року.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право на справедливий суд. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності визначається за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Мироненко та Мартенко проти України» вказав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п.1 ст.6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Однак поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Таким чином, суд вважає, що відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити вказівку на обґрунтовані підстави, що зумовлюють його наявність.

Судом не встановлено, будь-яких обставин, які б свідчили про упередженість або безсторонність слідчого судді до будь-кого з учасників провадження при розгляді скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого Слідчого управління ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 12.11.2020 року у кримінальному провадженні №0001206 від 29.12.2018 року, а відтак суд вважає, що слідчий суддя ОСОБА_3 забезпечила відсутність будь-яких сумнівів у її безсторонності при розгляді скарги, таким чином заява про відвід є невмотивованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 75,76, 80, 81, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід слідчому судді ОСОБА_3 відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1