Справа № 750/7031/21
Провадження № 1-кп/750/267/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2021 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001349 від 19.05.2021 по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кархівка, Чернігівського району, Чернігівської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, утриманців немаючого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
19.05.2021 близько 11 год 30 хв. ОСОБА_3 звернувся до Територіального сервісного центру №7441 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Чернігівській області, котрий розташований за адресою м. Чернігів, вул.Шевченка, 162А з метою відкриття категорії С, С1. У ході перевірки документів ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи можливість настання наслідків, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, достеменно усвідомлюючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 25.04.2014, видане на ім`я ОСОБА_3 , всупереч установленому законом порядку, використав шляхом надання адміністратору Територіального сервісного центру №7441 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Чернігівській області ОСОБА_5 завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 25.04.2014, видане ДАІ 3215, яке він придбав у невстановленої особи та бланк якого згідно висновку судової технічної експертизи документів №СЕ-19/125-21/4803- ДД від 03.06.2021 відповідає за формою, матеріалами, лінійними розмірами, способами друку та ІЧ захистом, встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України, але не відповідає за УФ захистом, також у посвідчення водія вносились зміни у персональні дані першочергового змісту документа у вигляді додруковування до категорій транспортних засобів, керування якими дозволено водієві, зокрема, з лицьової сторони у графі «9» персональних даних категорій з літерами «А», «А1» у стовпчику «10» у вигляді запису «25.04.2014», у стовпчику «11» у вигляді запису «25.04.2044».
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнав в повному обсязі та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Від дачі пояснень відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.
Враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини та з врахуванням думки учасників судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність їх позиції та усвідомлюють, що у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку доведена повністю, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документу.
При визначенні виду та міри покарання суд враховує, що наділений дискреційними повноваженнями, які визнаються і Європейським судом з прав людини (рішення ЄСПЛ від 12.01.2012 року у справі «Довженко проти України») наданими державою щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-владною діяльністю з вирішення спірних правових питань, враховує цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання.
Особі, яка вчинила кримінальний проступок, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують та пом`якшують його покарання.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, за медичною допомогою в диспансерне психіатричне відділення та в диспансерне наркологічне відділення КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» не звертався, з місця проживання будь-яких звернень чи скарг на ОСОБА_3 не зафіксовано.
Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку про доцільність призначення ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України, у виді штрафу, що буде справедливим та відповідатиме цілям призначення покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати за проведення експертизи суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.124 КПК України.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи, не застосовувалися. Підстави для обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 відсутні.

Керуючись ст. ст.100, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази після набрання вироком законної сили:
-посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 25.04.2014, виданого Центром ДАІ 3215 на ім`я ОСОБА_3 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення експертизи у сумі 2059 грн. 44 коп. (дві тисячі п`ятдесят дев`ять гривень сорок чотири копійки).
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1