Номер провадження: 11-сс/813/628/21
Номер справи місцевого суду: 522/4864/21 1-кс/522/2868/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючий суддя ОСОБА_2
судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
представника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , в інтересах ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРТЕХФІНАНС» на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 01.04.2021, про арешт майна, а саме квартири, яка належить ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРТЕХФІНАНС», у кримінальному провадженні № 0000028, внесеному до ЄРДР 28.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 01.04.2021 року, задоволено клопотання дізнавача СД ВП № 5 ОРУ № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 , про арешт майна, та накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРТЕХФІНАНС», у кримінальному провадженні № 0000028, внесеному до ЄРДР 28.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

На вказану ухвалу адвокат ОСОБА_7 в інтересах ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРТЕХФІНАНС» подав апеляційну скаргу, в якій стверджує про те, що оскаржена ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, відтак, представник посилається на такі обставини:

- слідчий суддя в оскарженій ухвалі дійшов невірного висновку про те, що квартира, належна ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРТЕХФІНАНС» та на яку накладено арешт, є предметом злочину у цьому кримінальному провадженні, оскільки вона не відповідає положенням ст. 98 КПК України;

- в оскарженій ухвалі не надано оцінки факту, що до клопотання дізнавача не надано жодного документу, якій вказував на право власності особи, яка звернулась із заявою про вчинення кримінального правопорушення, на квартиру, на яку накладено арешт;

- накладення арешту на майно (квартиру) суперечить завданням кримінального провадження та порушує право власності ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРТЕХФІНАНС»;

- клопотання дізнавача, не погоджене з прокурором, та не відповідає вимогам кримінального процесуального закону України;

- у цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру;

- оскаржена ухвала не відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

За таких обставин, представник ОСОБА_7 просить скасувати оскаржену ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 01.04.2021, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання дізнавача про арешт майна.

Позиції учасників судового розгляду.

Прокурор, належним чином сповіщений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, у судове засідання апеляційного суду не з`явився, до апеляційного суду з заявами та клопотання про відкладення або перенесення не звертався.
У судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_6 , в інтересах ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРТЕХФІНАНС», підтримав вимоги апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 ти просив задовільнити їх у повному обсязі.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.
Відтак, ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
При розгляді апеляційної скарги апеляційний суд перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст. 132, 167, 170, 171, 172, 173 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.
Згідно з вимогами п. 1) ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів..
У випадку, передбаченому п. 1) ч. 2 ст. 170, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п. 1) ч. 2 ст. 170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
При постановлені ухвали про задоволення клопотання дізнавача, погодженого з прокурором, про арешт майна, слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, прийшов до висновку, що враховуючи викладені у клопотанні дізнавача обставини, є обґрунтовані підставі накладення арешту на відповідне майно, що за обставин кримінального правопорушення є виправданим та пропорційним заходом забезпечення кримінального провадження, який виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи. Також слідчий суддя зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення можливості проведення відповідних експертиз та запобігання знищення майна або його продажу.
Проте, на переконання апеляційного суду, такий висновок слідчого судді є хибним та не відповідає фактичним обставинам справи.
Апеляційний судом досліджено матеріали справи та встановлено, що кримінальне провадження № № 0000028, внесене до ЄРДР 28.01.2021, розпочато за фактом самоправства, тобто вчинення дій, які завдали, які завдали значної шкоди інтересам осіб.
Тобто, предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, є цивільно-правовий спір, у цьому кримінальному провадженні, стосовно об`єкту нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Відтак, вказане майно відповідає загальним критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.
Водночас, під час подальшого дослідження матеріалів справи вбачається, що в них відсутні відомості щодо перебування вказаної квартири, тобто майна, на яке накладено арешт, у власності особи, про яку йде мова у повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.
Зокрема, з копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, від 04.03.2020, встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРТЕХФІНАНС» (а.с. 13).
Таким чином, апеляційний суд дійшов до висновку, що слідчим суддею під час розгляду клопотання дізнавача, погодженого з прокурором, не надано оцінку всім обставинам у кримінальному провадженні та безпідставно визнано, що у цьому випадку нерухоме майно, на яке накладено арешт, відповідає визначеним у ст. 98 КПК України критеріям речового доказу, оскільки, фактично, арешт накладено на майно третьої особи, що майна якої вирішується питання про арешт.
Разом з цим, апеляційний суд звертає увагу на обставину того, що до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням про арешт майна, за погодженням з прокурором Приморського окружної прокуратури м. Одеси, звернувся дізнавач СД ВП № 5 ОРУ № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 .
Згідно із ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Дослідженням матеріалів справи встановлено, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРТЕХФІНАНС» на праві приватної власності є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.
З аналізу положень ч. 2 ст. 64-2 КПК України вбачається, що права третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.
Таким чином, апеляційний суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 є майном третьої особи, щодо якого вирішується питання про арешт, відтак, правом на звернення до слідчого судді про арешт такого майна наділений лише прокурор у цьому кримінальному провадженні.
За таких обставин, апеляційний суд констатує факт того, що звернення дізнавача СД ВП № 5 ОРУ № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 , до слідчого судді з клопотанням про арешт майна є таким, що не передбачено кримінальний процесуальним законом, відтак, має місце звернення неналежного суб`єкта до слідчого судді, що апеляційний суд визнає істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до ч. 3 ст. 171 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Таким чином, слідчий суддя безпідставно розглянув клопотання дізнавача, погоджене з прокурором.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.
Згідно із ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.
Перевіряючи законність прийнятого слідчим суддею рішення, апеляційний суд враховує практику ЄСПЛ та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.
При цьому, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Крім того, апеляційний суд також звертає увагу на позицію ЄСПЛ, висловлену в рішенні по справі «Волохи проти України», в якому Суд наголошував на тому, що втручання органів виконавчої влади у права осіб має підлягати ефективному контролю, який зазвичай має здійснюватися судовим органом, щонайменше як останньою інстанцією, оскільки судовий контроль надає найбільші гарантії незалежності, безсторонності та здійснення належного провадження.
Відповідно до ст.ст. 7, 16 КПК України, загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.
Згідно із ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Апеляційний суд констатує, що оскаржена ухвала має невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження та містить істотні порушенням вимог кримінального процесуального закону, що, відповідно до п.п. 2), 3) ч. 1 ст. 409, ст.ст. 411, 412 КПК України є беззаперечною підставою для скасування оскарженого судового рішення.
Положеннями п. 2) ч. 3 ст. 407 КПК України регламентовано, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов остаточного висновку про те, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 в інтересах ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРТЕХФІНАНС» підлягає задоволенню, оскаржена ухвала слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 01.04.2021, - скасуванню з постановленням нової ухвали.
Керуючись статтями 98, 170, 171, 173, 267-279, 370-372, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
постановив:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРТЕХФІНАНС» - задовільнити.
Скасувати ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 01.04.2021 року, задоволено клопотання дізнавача СД ВП № 5 ОРУ № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 , про арешт майна, та накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРТЕХФІНАНС», у кримінальному провадженні № 0000028, внесеному до ЄРДР 28.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України .
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання дізнавача СД ВП № 5 ОРУ № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 , про арешт майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРТЕХФІНАНС», у кримінальному провадженні № 0000028, внесеному до ЄРДР 28.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_10