Ухвала

04 березня 2021року
м. Київ

справа № 263/11142/19

провадження № 51- 774 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 24 листопада 2020 року,
встановив:
засуджений, не погоджуючись із постановленим стосовно нього рішенням, звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій просить: ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати, перекваліфікувати його дії з ч. 1 ст. 121 на ст. 124 КК України, призначивши покарання передбачене санкцією даної статті; у разі залишення вироку суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції без зміни - призначити покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу слід залишити без руху, встановивши засудженому строк для усунення недоліків.
Як визначено ч. 2 ст. 427 КПК України, касаційна скарга, окрім іншого, має містити обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.
Частиною 1 статті 424 КПК України визначено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.
Тобто, предметом розгляду однієї касаційної скарги може бути одне судове рішення суду першої інстанції та судове рішення суду апеляційної інстанції, або лише рішення суду апеляційної інстанції, постановлене за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення місцевого суду.
Відповідно до вимог ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 цього Кодексу.
Однак вказаних вимог кримінального процесуального закону засудженим не дотримано, оскільки касаційна скарга не містить посилань на передбачені статтею

438 КПК України підстави для зміни чи скасування судового рішення із зазначенням, у чому саме вони полягають, з огляду на положення статей 412-414 КПК України.
Викладені засудженим у касаційній скарзі доводи стосуються неправильної, на його думку, оцінки судом доказів, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноти досудового й судового слідства, що не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Крім того, зміст касаційної скарги не відповідає висловленій у ній вимозі. Так, висловлюючи прохання про скасування ухвали суду апеляційної інстанції, засуджений наводить певні обґрунтування незаконності, на його погляд, й вироку суду першої інстанції.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 436 КПК України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий судовий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Висловлене ОСОБА_4 у касаційній скарзі прохання не відповідає вимогам ст. 436 КПК України, з огляду на те, які рішення може приймати суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Відповідно до ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Вказаної норми закону засудженим не дотримано, оскільки до касаційної скарги не долучено копій оскаржуваних судових рішень.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 24 листопада 2020 року залишити без руху і встановити йому строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3