УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000110 від 06 лютого 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,-

встановив:

В провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000110 від 06 лютого 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, в обґрунтування якого зазначив, що вказане кримінальне провадження вже тривалий час перебуває на розгляді Смілянського міськрайонного суду, а саме з жовтня 2016 року. У продовж тривалого часу вказану справу неможливо було розглянути у зв`язку із численними неявками ОСОБА_5 у судові засідання. Ухвалою суду від 12 березня 2021 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 було оголошено в розшук. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду від 20 травня 2021 року обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.

Посилаючись на те, що строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час відносно ОСОБА_5 закінчується 20 липня 2021 року, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків в рамках даного кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, запобігання спробам вчинення ним іншого кримінального правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується, прокурор просив продовжити термін дії запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього решту обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 2 місяці. Зазначив також, що застосування альтернативного більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти заявленого прокурором клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, посилаючись на те, що ризики вказані прокурором є необґрунтованими та надуманими. Зазначив також, що його підзахисний з`являється в призначені судові засідання, що виключає наявність існування ризику у вигляді ухилення його від явки до суду, окрім того йому необхідно працювати та матеріально утримувати сім`ю, в свою чергу, встановлення запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту позбавляє його такого права. Захисник також зауважив, що в клопотанні мова йде про обрання запобіжного заходу, а не про його продовження.

Обвинувачений просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження відносно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, та застосувати більш м`який запобіжний захід. Крім того, зазначив, що намірів ухилятися від явки до суду не має, в призначені судові засідання явки не уникає. Обвинувачений також просив при вирішенні даного клопотання врахувати ту обставину, що перебуваючи під домашнім арештом він не в змозі забезпечувати свою родину, а також матір, оскільки не має можливості працевлаштуватися за межами міста Кам`янка.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Перевіривши надані матеріали, заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час відносно обвинуваченого не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Клопотання про скасування або зміну запобіжного заходу вирішується відповідно до вимог глави 18 КПК та з урахуванням положень ст.ст. 176, 178, 184, 193-196 та 201 КПК України.

Згідно зі ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Вказаною статтею передбачено, також, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого може бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не знайшли свого підтвердження вказані прокурором ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений буде переховуватися від органу досудового розслідування та суду, чи незаконно впливатиме на свідків.

Посилання прокурора на можливість існування ризику у вигляді вчинення інших кримінальних правопорушень обвинуваченим є безпідставним, оскільки це є лише припущенням, жодним чином не обґрунтованим та порушує презумпцію невинуватості особи. Так, відповідно до ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ухвалою від 20 травня 2021 року у задоволенні клопотання прокурора Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 відмовлено та застосовано альтернативний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час. Строк дії ухвали встановлено до 20 липня 2021 року включно.

Разом з тим, обвинувачений сам з`явився в судове засідання, що спростовує існування ризику у виді ухилення від явки до суду, крім того суд вважає припущенням, що в разі обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, він продовжуватиме вчиняти нові злочини. Матеріали справи не містять доказів того, що обвинувачений в період дії вказаної ухвали суду допускав порушення чи не виконував покладених на нього судом обов`язків.

Згідно з вимогами п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Суд також звертає увагу, що тяжкість покарання жодним чином не доводить існування ризиків, на що неодноразово вказував Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Підвищена суспільна небезпека для невизначеного кола осіб не є доказом існування вказаних ризиків, оскільки взагалі не стосується предмета доказування в даному випадку.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

При розгляді клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 , має постійне місце проживання та реєстрації та співмірність можливого призначеного йому покарання, з врахуванням міцності соціальних зв`язків обвинуваченого, суд також враховує, що продовження застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту позбавляє обвинуваченого можливості працевлаштуватися та отримувати доходи з метою утримання себе та своєї сім`ю, а тому з метою забезпечення не тільки високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів суспільства а й прав обвинуваченого, вважає за доцільне обрати обвинуваченому інший менш суворий запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також є достатньою мірою необхідним для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладені обставини, суд не вбачає підстав для продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому є необґрунтованим та безпідставним, а тому щодо обвинуваченого слід обрати більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, буде достатнім, і забезпечить виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та належну його процесуальну поведінку.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12, 177, 178, 179, 181,194, 331, 372, 376 КПК України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання прокурора Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього наступні обов`язки:

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає м. Кам`янка Черкаської області без дозволу суду;

- прибувати до суду за першою вимогою;

- утриматися від спілкування із свідками по справі.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Запобіжний захід діє впродовж 2 - х місяців.

Розгляд справи відкласти на 09 годину 30 хвилин 12 жовтня 2021 року

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 23 липня 2021 року.

Головуючий: ОСОБА_1