Справа № 734/3960/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/319/21
Категорія - ч.2 ст. 289 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000587, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , на вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 09 лютого 2021 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гребінка, Полтавської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, учня 12 класу заочної форми навчання Карпилівської ЗОШ І-ІІІ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше згідно ст.89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора - ОСОБА_8

захисника адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6 .

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанцій обставини

Вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 09 лютого 2021 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, та призначено покарання - 5 років 6 місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили застосувано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту у залі суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з моменту його фактичного затримання.

Цим же вироком визнано винними та засуджено ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 289 України, щодо якого судове рішення у апеляційному порядку не оскаржено.

Стягнуто із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 1 256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) гривень 08 коп.

Стягнуто із ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 коп.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що в період часу з 22 год. 00 хв. 21 вересня 2019 року до 07 год. 30 хв. 22 вересня 2019 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 за попередньою змовою із неповнолітнім ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про незаконне заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів, прибули до домоволодіння ОСОБА_10 , розташованого по АДРЕСА_2 , де через дерев`яні ворота, проникли на територію двору, звідки умисно, таємно, протиправно, всупереч волі володільця транспортного засобу ОСОБА_10 , шляхом котіння перемістили за межі вказаного домоволодіння мотоцикл марки «ІЖ Планета-2», 1967 року випуску, номер двигуна НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , вартістю 6 759 грн. 11 коп., до якого був закріплений боковий причіп з мотоцикла марки «ІЖ Юпітер 4» синього кольору, 1984 року випуску, вартістю 1 122 грн. 56 коп., що перебувають у володінні та користуванні ОСОБА_10 , чим здійснили незаконне заволодіння транспортним засобом. У подальшому ОСОБА_6 та неповнолітній ОСОБА_9 від`єднали боковий причіп з мотоциклу марки «ІЖ Юпітер 4» синього кольору, 1984 року випуску від вказаного мотоциклу та втопили у річці Десна, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_10 реальних матеріальних збитків на суму 1122 грн. 56 коп.

03.10.2019 близько 01:00 години ОСОБА_6 перебував спільно з неповнолітнім ОСОБА_11 у смт. Десна Козелецького району Чернігівської області, де проходячи повз багатоквартирний будинок АДРЕСА_3 , у ОСОБА_6 виник умисел на незаконне заволодіння мотоциклом, який стояв навпроти під`їзду №4 зазначеного будинку. У подальшому, з метою реалізації свого злочинного наміру, 03.10.2019 близько 01:00 години ОСОБА_6 з корисливих мотивів, таємно, повторно, у присутності неповнолітнього ОСОБА_11 , якому не повідомив про свій умисел вчинити злочин, шляхом вільного доступу, протиправно, всупереч волі володільця транспортного засобу ОСОБА_12 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, за допомогою неповнолітнього ОСОБА_11 , який не усвідомлював факт вчинення злочину, шляхом котіння перемістив від під`їзду №4 багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 до зелених насаджень неподалік вказаного будинку в смт. Десна Козелецького району Чернігівської області мотоцикл марки «ІЖ П» 1962 року випуску, номер двигуна НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 вартістю 6 376,88 грн., що перебував у володінні та користуванні ОСОБА_12 , чим здійснив незаконне заволодіння транспортним засобом.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 , не оспорюючи висновків суду щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини ОСОБА_6 та правильності кваліфікації дій, просить змінити вирок місцевого суду в частині призначеного покарання, яке за своїм розміром є явно несправедливим через суворість, та призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що при обранні ОСОБА_6 покарання судом належним чином не було враховано ступінь суспільної небезпеки та ступінь тяжкості вчиненого злочину, його вік, особу винного, а саме: повне визнання вини у вчиненні кримінальних правопорушень, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, його позитивну характеристику з місця проживання, повне відшкодування завданих збитків потерпілим, відсутність з боку потерпілих позивних вимог щодо стягнення моральної та матеріальної шкоди. А також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Вважає, що його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 не оспорюючи висновків суду щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеності його вини та правильності кваліфікації дій, просить змінити вирок місцевого суду в частині призначеного покарання, яке за своїм розміром є явно несправедливим через суворість, та призначити покарання із застосуванням ст. ст. 69, 75, 76 КК України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що при обранні йому покарання судом належним чином не було враховано ступінь суспільної небезпеки та ступінь тяжкості вчиненого злочину, його вік, особу, а саме: повне визнання вини у вчиненні кримінальних правопорушень, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, його позитивну характеристику з місця проживання, повне відшкодування завданих збитків потерпілим, відсутність з боку потерпілих позивних вимог щодо стягнення моральної та матеріальної шкоди. А також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

В запереченнях прокурор просить апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

До початку апеляційного розгляду потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_10 відмовилися від своїх апеляційних скарг в порядку ч.3 ст. 403 КПК України, просили залишити вирок суду без змін, тому колегія суддів вважає за можливе прийняти відмову потерпілих від апеляційних скарг у даному кримінальному провадженні, та переглядати в апеляційному порядку апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні судового рішення

Заслухавши доповідача, позицію обвинуваченого та його захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України, за обставин, викладених у вироку, не оскаржується, а тому колегією суддів не перевіряється.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд 1 інстанції при призначенні ОСОБА_6 покарання, дотримуючись вимог кримінального закону, урахував характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, якій за місцем проживання та навчання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, при цьому ніде не працює, не вперше притягується до кримінальної відповідальності, після відбуття покарання на шлях виправлення не став та знову вчинив злочини.

Зі змісту оскаржуваного вироку встановлено, що до пом`якшуючих покарання обставини обвинуваченого ОСОБА_6 суд 1 інстанції відніс щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Крім того, судом першої інстанції враховано досудову доповідь органу пробації, згідно якого ризик вчинення ОСОБА_6 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як високий. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації прийшов до висновку, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб).

Взявши до уваги всі зазначені обставини, у тому числі й ті, на які посилаються апелянти у своїх апеляційних скаргах, суд 1 інстанції дійшов обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, визначеного санкцією ч. 2 ст. 289 КК України, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Призначене йому покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, а тому відсутні підстави для його пом`якшення.

В апеляційних скаргах не наведено будь-яких обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення та є підставою для його звільнення від відбування покарання з випробуванням, з визначенням іспитового строку.

Апеляційний суд вважає, що саме таке покарання є законним, справедливим, воно буде відповідати тяжкості правопорушення, сприятиме виправленню винного та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Таким чином, доводи обвинуваченого та його захисника під час перевірки кримінального провадження не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи вищевикладене, апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника не підлягають задоволенню.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не вбачається, тому вирок суду є законним та обґрунтованим.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 407, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 09 лютого 2021 року відносно ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженому, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4