Справа № 1-кп/593/17/2021
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу
Бережанський районний суд Тернопільської області

"24" березня 2021 р.
В складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області клопотання прокурора ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №-0000312 від 18 травня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
У провадженні Бережанського районного суду Тернопільської області перебуває згадане кримінальне провадження.
Попередньо, 29 грудня 2020 р. прокурор подав до суду клопотання про застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Оскільки на той час обвинувачений на виклики суду не з`являвся і його фактичне місцезнаходження не було відомим, ухвалою суду від 29 грудня 2020 року задоволено клопотання прокурора й надано дозвіл на затримання обвинуваченого, з метою його приводу до Бережанського районного суду Тернопільської області для участі у розгляді клопотання про обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у подальшому розгляді кримінального провадження. Окрім цього обвинуваченого було оголошено в розшук й провадження у справі із цих підстав було зупинено.
На виконання згаданої ухвали суду, 24 березня 2020 року, обвинувачений ОСОБА_4 розшуканий і доставлений до Бережанського районного суду Тернопільської області. У зв`язку із чим, провадження у цій справі відновлено й суд проводить розгляд клопотання прокурора щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
В обґрунтування такого клопотання прокурор зазначив таке. Злочин, який інкримінується ОСОБА_4 передбачає можливість призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 4 років і така обставина є достатнім мотивом для обвинуваченого переховуватися від суду. Також прокурор зазначив, що згідно з п. 3 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, крім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років., - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. З 11 травня 2018 року обвинувачений у цьому кримінальному провадженні оголошений в розшук, оскільки перебував закордоном і його місцезнаходження не було відомим. З часу направлення обвинувального акту до суду (20 жовтня 2018 року) обвинувачений жодного разу не з`явився у судове засідання. Такі обставини свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_4 ухиляється ( переховується) від суду, не з`являючись у судові засідання без поважних причин. Окрім цього, як вважає прокурор, перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки вказані особи ще не допитані у судовому засіданні, а обвинувачений може схилити їх до відмови від дачі показів та дачі неправдивих показань під час судового розгляду. Також вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, не забезпечить належне виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, стосовно обвинуваченого, передбачених ст. 177 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з мотивів у ньому наведених, просить задовольнити. На запитання суду додатково пояснив, що будь-яких доказів в підтвердження ризику незаконного впливу на потерпілих та свідків обвинуваченим, у нього немає і конкретними й фактичними відомостями з цього приводу він не володіє.
Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у підготовче судове зсідання не з`явилися, попередньо подали заяви про проведення підготовчого розгляду справи без їх участі.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просить не обирати йому запобіжний захід у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що наміру ухилятись від суду не мав, про судові засідання не знав, про розгляд провадження в суді належно не повідомлявся, мати його не повідомляла про те, що його шукають, оскільки вони перебувають у неприязних стосунках; дійсно увесь цей час перебував закордоном і в Україні на заробітках, щоб мати за що жити. Також повідомив суд, що напередодні на його мобільний телефон зателефонували й представившись працівником поліції, повідомили, що 24 березня 2021 року йому слід прибути до Бережанського районного суду. На що він погодився, у вказану дати прибув до міста Бережани, де в обумовленому місці зустрівся із працівниками поліції, які провели його до суду. Все це відбувалося добровільно.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10 у підготовче судове засідання не з`явився, обвинуваченим з цього приводу подано письмову заяву ( усно підтримано у судовому засіданні) про можливість розгляду клопотання прокурора і проведення підготовчого судового засідання загалом, без участі його захисника. Підстав для обов`язкової участі захисника у цьому кримінальному провадженні стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , суду не повідомлено й судом не встановлено, а тому клопотання обвинуваченого судом задоволено.
Вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши прокурора та обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.
За положеннями ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Стаття 2 Закону України «Про попереднє ув`язнення» вказує, що метою попереднього ув`язнення є запобігання можливому ухиленню особи, взятої під варту, від органів досудового розслідування та суду, перешкоджанню кримінальному провадженню або зайняттю злочинною діяльністю, а також забезпечення виконання вироку.
Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому звертається увага, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 296 КК України, який згідно ст. 12 КК України класифікується, як нетяжкий злочин.

Санкцією частини 2 ст. 296 КК України за вчинення такого кримінального правопорушення передбачено покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на строк до чотирьох років.

Як зазначено вище, обвинувачений ОСОБА_4 просить не обирати йому запобіжний захід у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що наміру ухилятись від суду не мав і не має, буде з`являтись на виклики до суду, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є надто суворим, інше.

При вирішені клопотання прокурора, суд враховує, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

Суд приймає до уваги посилання прокурора на ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_4 не з`являвся до суду без поважних причин. Поряд з цим, суд констатує, що у судовому засіданні поза розумним сумнівом не встановлено того факту, що обвинувачений ОСОБА_4 будучи особисто (фактично) повідомленим про засідання суду по розгляду цього кримінального провадження й знаючи про них, умисно й без поважних причин ухилився від явки до суду.

З огляду на встановлені судом фактичні обставини справи, а також на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, суд не вбачає підстав до обрання обвинуваченому такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою і приходить до висновку про доцільність обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання із покладенням на нього певних обов`язків, зокрема й тих, які унеможливлять його виїзд за межі України без відома й дозволу суду.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 327, 331 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №-0000312 від 18 травня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Голгоча Підгаєцького району Тернопільської області, зареєстрованого та постійно проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців немає, раніше не судимого, депутатом не обирався, запобіжний захід, - особисте зобов`язання строком на два місяці та покласти на нього такі обов`язки:

-прибувати до суду на його першу вимогу;

-не відлучатися без дозволу прокурора або суду із населеного пункту у якому він зареєстрований і фактично проживає ( АДРЕСА_1 );

-з метою уникнення будь-якого тиску на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, спілкуватися з ними лише з дозволу прокурора та (або) суду;

-повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання до Бережанського міжрайонного відділу Управління Державної міграційної служби у Тернопільській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду закордон та інші документи, що надають обвинуваченому право виїзду за межі України та для в`їзду в Україну.

Письмово, під особистий розпис, повідомити обвинуваченого про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що у разі їх невиконання, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід, а також може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2,0 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ця ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення та діє стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 до 21 травня 2021 року (включно).

Копію даної ухвали вручити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_4 , надіслати захиснику (адвокату) ОСОБА_10 (для відома) та начальнику Бережанського міжрайонного відділу Управління Державної міграційної служби у Тернопільській області (для виконання).

Згідно положень частини другої статті 392 КПК України окреме апеляційне оскарження цієї ухвали суду, як постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по справі, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані при апеляційному оскарженні судового рішення у цій справі.

Головуючий суддя ОСОБА_1