Справа № 991/1376/21
Провадження 1-кс/991/1406/21
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу заявника адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 на постанову прокурора від 15.02.2021 про відмову в задоволенні клопотання захисника про проведення слідчих (розшукових) дій в межах кримінального провадження №0000380, подану в порядку 303 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга заявника адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову прокурора другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 від 15.02.2021 про відмову в задоволенні клопотання захисника про здійснення запиту про міжнародну правову допомогу у кримінальному провадженні № 0000380.

В обґрунтування скарги захисником наведено наступне.

Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016 за ознаками злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 209 КК України відносно службових осіб Публічного акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» (далі за текстом - ПАТ «ОПЗ»).

В межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 27 ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 364 КК України.

Під час часткового ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000380 від 20.10.2016, зокрема письмовим повідомленням про підозру, захиснику стало відомо, що в межах запиту про міжнародну правову допомогу, органом досудового розслідування було отримано показання громадянина Швейцарії ОСОБА_6 , який повідомив, що був керуючим та операційним директором юридичних фірм «Nitora Commodities AG» (займалась торгівлею добривами, виконував обов`язки Генерального директора) та «NCTC AG» (відповідав за торгівлю, зокрема за відносини з клієнтами).

Захисник зазначає про спотворення ОСОБА_7 своїх показань з метою введення органу досудового розслідування в оману.

З огляду на викладене, для здійснення належного захисту ОСОБА_4 , захисником було подано клопотання від 10.02.2021 про проведення слідчих (розшукових дій) в кримінальному провадженні № 0000380, які полягають у направленні запиту про міжнародну правову допомогу з метою додаткового допиту свідка ОСОБА_6 та встановлення інших обставин, які можуть мати суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні № 0000380.

За результатами розгляду вказаного клопотання, 15.02.2021 прокурором другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 прийнято постанову, якою у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 від 10.02.2021 відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятою прокурором постановою від 15.02.2021, захисник звернувся до суду з даною скаргою, у якій просить:

- визнати протиправною та скасувати винесену у кримінальному провадженні №0000380 постанову прокурора другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 від 15.02.2021 про відмову в задоволенні клопотання захисника від 10.02.2021;

- зобов`язати прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурора другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 повторно розглянути клопотання захисника від 10.02.2021 про проведення слідчих (розшукових) дій в межах кримінального провадження №0000380.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав подану скаргу та просив задовольнити її у повному обсязі.

Прокурор у судове засідання не з`явився, проте на електронну пошту суду надіслав пояснення, в яких просить відмовити у задоволенні скарги адвоката, зазначив, що клопотання захисника, подане в порядку ст. 220 КПК України фактично є запитом про міжнародну правову допомогу у кримінальному провадженні, а тому постанова, ухвалена за результатом розгляду такого клопотання не підлягає оскарженню до слідчого судді в порядку п.7 ч.1 ст. 303 КПК України, тому провадження підлягає закриттю. Окрім того прокурором зазначено, що на обґрунтування поданого клопотання від 10.02.2021 захисником не було надано жодного підтверджуючого документу який би свідчив про ймовірність особистого знайомства свідка ОСОБА_6 з одним із підозрюваних та його вимоги ґрунтуються виключно на припущеннях. А твердження захисника про ніби то дачу свідком завідомо неправдивих свідчень є такими, що не відповідають дійсності та беззаперечно спростовуються матеріалами досудового розслідування. Прокурор вказав на безпідставність клопотання захисника та його необґрунтованість, вважає постанову від 15.02.2021 законною та обґрунтованою. Просив розгляд проводити за відсутності уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора.

Слідчий суддя, заслухавши захисника, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступних висновків.

Стосовно доводів прокурора про те, що постанова від 15.02.2021 про відмову у задоволенні клопотання захисника поданого в порядку ст. 220 КПК України, не підлягає оскарженню на досудовому провадженні в порядку п.7 ч.1 ст. 303 КПК України, варто зазначити наступне.

Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому КПК України (ст. 24 КПК України).

У пункті 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора визначений главою 26 Кримінального процесуального кодексу України - параграф 1, статті 303-308.

Пунктами 1-11 ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які не охоплюються вищенаведеною нормою не розглядаються під час досудового розслідування та можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу (ч. 2 ст. 303 КПК України).

Як свідчать матеріали скарги, детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000380 від 20.10.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.364, ч.3 ст.209 КК України, в якому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27 ч.2 ст.28 ч.2 ст.364 КК України.

10.02.2021 захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 звернувся до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури з клопотанням в порядку ст. 220 КПК України про здійснення запиту про міжнародну правову допомогу щодо повторного допиту свідка ОСОБА_6 та встановлення інших обставин, які можуть мати суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні № 0000380.

Слід зауважити, що з моменту набуття підозрюваною свого процесуального статусу вона може використовувати надані їй права за КПК України.

Згідно з п.п. 8, 9, 12 ч. 3 ст. 42 КПК України, підозрюваний має право серед іншого: збирати і подавати слідчому, прокурору, слідчому судді докази; брати участь у проведенні процесуальних дій; заявляти клопотання про проведення процесуальних дій.

Відповідно до ч. 4 ст. 46 КПК України захисник користується процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого, захист якого він здійснює, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним, обвинуваченим і не може бути доручена захиснику, з моменту надання документів, передбачених статтею 50 цього Кодексу, слідчому, прокурору, слідчому судді, суду.

Положеннями ст. 220 КПК України встановлено, що сторона захисту може звернутися з клопотанням про виконання будь-яких процесуальних дій, яке слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання та задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Тобто, у відповідності до положень ст.220 КПК України сторона захисту має право звернутися до слідчого, прокурора з клопотанням про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом.

Аналізуючи положення кримінального процесуального закону вбачається, що процесуальні дії, які вчиняються слідчим, прокурором під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, це передбачені кримінально-процесуальним законодавством заходи, спрямовані на регулювання перебігу досудового розслідування та його закінчення, оформлення прийнятих слідчим, прокурором процесуальних рішень тощо. Також процесуальні дії можуть бути безпосередньо не спрямованими на забезпечення процесу доказування, натомість вони створюють необхідні умови для провадження основних слідчих дій, що пов`язані з отриманням доказової інформації та характеризуються опосередкованою діяльністю слідчого.

Положеннями абз.2 ч.3 ст. 93 КПК України встановлено, що ініціювання стороною захисту проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно положень ч.4 ст. 93 КПК України встановлено, що докази можуть бути одержані на території іноземної держави в результаті здійснення міжнародного співробітництва під час кримінального провадження.

За таких обставин клопотання захисника від 10.02.2021 про вчинення процесуальних дій в межах міжнародного співробітництва, охоплюється вищенаведеними положеннями закону та відповідає положенням ст.220 КПК України, а тому постанова за результатом розгляду такого клопотання є предметом оскарження до слідчого судді, з огляду на положення ч.3 ст. 93 КПК України, п.7 ч.1 ст. 303 КПК України.

Що стосується строку оскарження постанови прокурора, слідчий суддя зазначає наступне.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч.1 ст.304 КПК України).

Скаржником зазначено, що копію постанови прокурора від 15.02.2021 він отримав 23.02.2021. Вказане стверджується копією конверта з номером для відстеження поштових пересилань. Скарга захисника на постанову прокурора надійшла до суду 25.02.2021.

З огляду на зазначені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що скаржником не пропущений строк звернення до суду з даною скаргою.

Стосовно доводів скарги щодо неповноти розгляду клопотання та невмотивованості постанови прокурора, слідчий суддя зауважує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 26 КIIК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Встановлено, що адвокатом ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 подано клопотання від 10.02.2021 у порядку ст. 220 КПК України про проведення в межах кримінального провадження №0000380 слідчих (розшукових) дій, зокрема допиту пана ОСОБА_6 , пана ОСОБА_8 , пана Коренбліт та пана Шлумпф як свідків щодо фактів, які встановлюються у кримінальному провадженні № 0000380, а також задля усунення неузгодженості показань свідків, отриманих під час попередніх допитів та встановлення інших обставин, які можуть мати суттєве значення для встановлення істини у справі.

Як вбачається з матеріалів, 15.02.2021 постановою прокурора другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 відмовлено у задоволенні клопотання захисника від 10.02.2021 про здійснення запиту про міжнародну правову допомогу у кримінальному провадженні № 0000380, поданого у порядку ст.220 КПК України в інтересах ОСОБА_4 .

Своє рішення прокурор мотивував тим, що захисник фактично просить про здійснення до компетентних органів Швейцарської Конфедерації запиту про міжнародну правову допомогу у кримінальному провадженні. При цьому зазначені захисником обставини, які підлягають встановленню у ході виконання компетентними органами Швейцарської Конфедерації запропонованого ним запиту про міжнародну правову допомогу вже встановлені під час досудового розслідування, у тому числі і за результатами виконання запиту про міжнародну правову допомогу.

Водночас прокурор зазначив, що наявність суперечностей у показах свідка спростовується матеріалами кримінального провадження, а всі інші порушені захисником питання стосовно отримання документального підтвердження перенаправлення трейдерів на адресу компанії «Newscope Estates Limited», дослідження формування цін на продукцію ПАТ «ОПЗ», придбання такого товару рядом компаній за ціною нижчою, ніж «Newscope Estates Limited», наявність прибутку у ряду компаній від реалізації продукції ПАТ «ОПЗ», наявність конфлікту інтересів у свідка з ОСОБА_9 , проведення повторного допиту свідка ОСОБА_6 щодо кількості та якості спілкування зі службовими особами ПАТ «ОПЗ» не пов`язані з обставинами, які досліджуються у кримінальному провадженні.

Прокурор вважає, що проведення додаткового допиту свідка з тих же питань, з приводу яких він вже надав покази, або ж інших питань, які є припущеннями захисника та нічим не підтверджені, прямо суперечить завданням кримінального провадження, на підставі чого дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Слідчий суддя не погоджується з такими висновками прокурора, з огляду на наступне.

Сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу (ч.3 ст.93 KПК України).

Згідно положень ч.4 ст. 93 КПК України встановлено, що докази можуть бути одержані на території іноземної держави в результаті здійснення міжнародного співробітництва під час кримінального провадження.

Тобто ініціювання стороною захисту проведення слідчих (розшукових) дій в межах міжнародного співробітництва охоплюється вищенаведеними положеннями закону.

При цьому сторона захисту має рівні зі стороною обвинувачення права та можливості у збиранні доказів, у прийнятті рішення щодо необхідності проведення тих чи інших слідчих дій сторона захисту має право користуватися підставами для проведення слідчих дій, які передбачені ч.2 ст. 223 КПК України, тобто достатність відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети, а не на безумовність її результатів.

Поряд з цим, встановлення правил, за яких сторона захисту може заявляти клопотання про проведення слідчих дій лише за умови доведення беззаперечної можливості досягнення конкретних результатів, є неприпустимим обмеженням права на захист.

В той же час варто враховувати, що право на захист належить до загальновизнаних принципів міжнародного права і розглядається як необхідна умова забезпечення права на справедливий судовий розгляд.

Право на захист, яке знайшло своє закріплення у Конституції України, є однією з найважливіших державних гарантій забезпечення реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Так, у ст. 63 Основного Закону зазначено, що підозрюваний, обвинувачений чи підсудний має право на захист, а у ст. 129 Конституції йдеться, що забезпечення обвинуваченому (підозрюваному) цього права є однією з основних засад судочинства поряд зі змагальністю сторін кримінального провадження та свободою в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Зокрема гарантується рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Конституційний принцип забезпечення підозрюваному права на захист є важливою гарантією об`єктивного розслідування і справедливості судового розгляду справи та запобігання притягнення до кримінальної відповідальності невинуватих осіб.

Забезпечення обвинуваченому (підозрюваному) права на захист є самостійним принципом кримінального судочинства, який охоплює: 1) права, які підозрюваний (обвинувачений) може реалізувати власними діями шляхом надання усних або письмових пояснень із приводу підозри або обвинувачення, збирання і надання доказів, особистої участі у кримінальному провадженні, в тому числі участі в допитах інших підозрюваних (обвинувачених), потерпілих, свідків та експертів у суді, подачі скарг на дії і рішення слідчого, прокурора, слідчого судді й суду; 2)права, які можуть здійснюватися підозрюваним (обвинуваченим) за допомогою захисника й законного представника шляхом реалізації прав та обов`язків цих осіб; 3) наявність у слідчого, прокурора, слідчого судді й суду обов`язків сприяти підозрюваному (обвинуваченому) в реалізації його права на захист.

Захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження.

Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх (Рішення у справі «Ruiz-Mateos проти Іспанії», від 23 червня 1993 року).

Тобто провідною ідеєю цього принципу у кримінальному провадженні є паритетність сторін обвинувачення і захисту, які самостійно відстоюють їхні правові позиції у формі судового спору шляхом реалізації наданих законом процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

У ст. 20 КПК України, що розкриває зміст забезпечення права на захист як загальної засади кримінального провадження, закріплено право підозрюваного, обвинуваченого, виправданого, засудженого на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення; право збирати і подавати докази; брати особисту участь у кримінальному провадженні; користуватись правовою допомогою захисника; реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК.

Зі змісту ч. 6 ст. 223 КПК України вбачається, що слідча (розшукова) дія може здійснюватися за клопотанням сторони захисту і проводиться з участю особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника. Під час проведення такої слідчої (розшукової) дії присутні особи, що її ініціювали, мають право ставити питання, висловлювати свої пропозиції, зауваження та заперечення щодо порядку проведення відповідної слідчої (розшукової) дії, які заносяться до протоколу.

Одним із видів слідчих дій є допит свідків (ст. 224 КПК України). Свідком, відповідно до ч.1 ст. 65 КПК України, є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Як вбачається з клопотання захисника про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні від 10.02.2021, для здійснення належного захисту ОСОБА_4 , захиснику необхідно перевірити питання документального підтвердження перенаправлення трейдерів на адресу компанії «Newscope Estates Limited», дослідження формування цін на продукцію ПАТ «ОПЗ», придбання такого товару рядом компаній за ціною нижчою, ніж «Newscope Estates Limited», наявність/відсутність прибутку у ряду компаній від реалізації продукції ПАТ «ОПЗ», наявність/відсутність конфлікту інтересів одночасного перебування на посаді директора ОСОБА_6 у компанії «Nitora Commodities AG», «Nitora AG еtc» та «NCTC AG», підтвердити чи спростувати факт його знайомства з ОСОБА_9 , наявності чи відсутності зв`язків зі ОСОБА_10 та якості спілкування з представниками ПАТ «ОПЗ» ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , Саєнко.

Так, у клопотанні від 10.02.2021 захисник просить витребувати документальне підтвердження перенаправлення працівниками АТ «ОПЗ» міжнародних трейдерів на адресу компанії; дослідити як формувалася ціна продукції ПАТ «ОПЗ», дослідити чи були випадки придбання такої продукції рядом компаній («Nitora Commodities AG», «Nitora AG еtc» та «NCTC AG») за ціною нижчою за ціну компанії Newscope Estates Limited; дослідити як відбувалася винагорода посередників за придбання товару за заниженою ціною; дослідити наявність прибутку у ряду компаній від реалізації продукції АТ «ОПЗ», встановити чи були вказані компанії посередниками; документально підтвердити яким чином здійснювався розподіл прибутків ряду компаній («Nitora Commodities AG», «Nitora AG еtc» та «NCTC AG»); дослідити чи наявний конфлікт інтересів у свідка ОСОБА_6 факт перебування на посаді директора у компанії «Nitora Commodities AG», «Nitora AG еtc» та «NCTC AG»; встановити майновий стан зазначених компаній та чи отримували вони дисконт від ПАТ «ОПЗ»; дослідити укладення договорів продажу продукції виробництва ПАТ «ОПЗ», отримання дисконту іншими компаніями; додатково допитати свідка ОСОБА_6 щодо кількості та якості спілкування зі службовими особами АТ «ОПЗ», щодо знайомства з ОСОБА_9 , щодо обставин погодження заборгованості за договором оренди транспортних засобів , щодо зв`язку з ОСОБА_10 ; допитати ОСОБА_13 , пана ОСОБА_8 , пана Коренбліт та пана Шлумпф щодо укладення та підписання договорів та їх умов між компанією «NCTC AG» та ПАТ «ОПЗ.

За результатами дослідження матеріалів скарги слідчим суддею встановлено, що допитаний як свідок у межах кримінального провадження № 0000380 ОСОБА_14 в компанії «Nitora Commodities AG» займав посаду Генерального директора та відповідав за відносини з клієнтами.

На момент допиту ОСОБА_14 був попереджений про кримінальну відповідальність за надання неправдивих показів.

Між ПАТ «ОПЗ» та компанією «Newscope Estates Limited» укладено договір № 7K-NSC-2015 від 29.09.2015, відповідно до умов якого ПАТ «ОПЗ» як продавець зобов`язався передати у листопаді 2015 року у власність покупця, яким виступала компанія «Newscope Estates Limited», 450000 метричних тон карбаміду марки «Б» на умовах ФОБ «Порт Південний», а покупець зобов`язався сплатити та прийняти карбамід на умовах договору. Відповідно до розділу 3 договору ціна карбаміду становила 250,00 доларів США. Вказана ціна визначена договором як умовно-розрахункова. Ціна на кожну партію карбаміду повинна встановлюватися за взаємною згодою сторін відповідно до поточних цін світового ринку.

Згідно договору № 1-К-NCTC-2015 від 25.09.2015, який було укладено між ПАТ «ОПЗ» та компанією «NCTC AG», остання зобов`язалася прийняти у власність 4000,000 метричних тон карбаміду марки «Б», вищий сорт специфікації: вміст азоту - не менше 46,2 %, вміст вологи - не більше 0,5 %, вміст біурету - не більше 1.04 за вагою, на умовах ФОБ «Порт Південний». Вартість карбаміду встановлена у розмірі 255,00 доларів США.

Відповідно до умов додаткової угоди до договору № 1-К-NCTC-2015 сторонами внесено зміни до розділу 3 вказаного договору та визначено ціну на партію карбаміду в об`ємі 4000,00 метричних тон карбаміду у розмірі 249,00 доларів США.

Таким чином, за договором № 1-К-NCTC-2015 від 25.09.2015 карбамід придбавався за ціною на 1 долар нижчою, ніж за договором № 7K-NSC-2015 від 29.09.2015.

Додатками від 03.12.2015, 04.12.2015, 09.12.2015 до договору № 1-К-NCTC-2015 від 25.09.2015 на 275 тон, 13200 тон, 3800 тон ціна карбаміду взагалі була встановлена у розмірі 231 та 235 доларів США за 1 тону.

Тобто доводи скаржника щодо набуття компанією «Newscope Estates Limited» товару виробництва ПАТ «ОПЗ» на 1 долар США дорожче, ніж компанією «NCTC AG» у аналогічний період є спроможними.

Згідно доводів скаржника, покази свідка ОСОБА_6 як компетентної посадової особи станом на дату укладення та виконання договору № 1-К-NCTC-2015 від 25.09.2015 у частині ціни товару - не ґрунтуються на фактах, документально не можуть бути підтверджені, при цьому компанії під керівництвом ОСОБА_6 та інші міжнародні компанії набували продукцію виробництва ПАТ «ОПЗ» - аміак та карбамід, із дисконтом, що забезпечувало їм додатковий прибуток.

Оскільки станом на момент укладення ПАТ «ОПЗ» контрактів з «Newscope Estates Limited», «NCTC AG», «Nitora Commodities AG» на аміак та карбамід діяли вільні ціни, сторони були наділені правом на самостійне визначення умов договору. Таким чином, надання дисконтів тим чи іншим покупцям носять характер ринкових відносин.

За результатами дослідження письмового повідомлення про підозру слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, а саме в організації зловживання службовою особою службовим становищем з метою одержання неправомірної вигоди для юридичної особи, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законам інтересам юридичної особи, вчиненим за попередньою змовою групою осіб.

Органом досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_9 , маючи досвід торгівлі у сфері оптової торгівлі мінеральними добривами на світовому ринку та відповідну ділову репутацію, погодився на пропозицію ОСОБА_4 та таким чином вступив з нею у злочинну змову. Метою такої діяльності було отримання на рахунки належної ОСОБА_9 компанії «Newscope Estates Limited» неправомірної вигоди у вигляді різниці між ринковою ціною продукції ПАТ «ОПЗ» та вартістю її подальшої реалізації. Після погодження цін та об`ємів продукції ПАТ «ОПЗ», яку останнє могло реалізувати на користь компанії «Newscope Estates Limited» за заниженою вартістю, ОСОБА_9 узгодив з контрагентами ПАТ «ОПЗ» придбання ними продукції заводу за ринковими умовами.

З наданих свідком ОСОБА_7 показів вбачається, що ним повідомлялись обставини спілкування з посадовими особами ПАТ «ОПЗ», якими зазначалось про необхідність подальшого придбання продукції у компанії «Newscope Estates Limited»..

Тобто питання отримання міжнародними трейдерами дисконтів від ПАТ «ОПЗ», їх справедливості, в тому числі факту набуття компанією «NCTC AG» продукції ПАТ «ОПЗ» на 1 долар США дешевше, ніж Компанією «Newscope Estates Limited» в аналогічний період має суттєве значення для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Скаржником також зазначено, що ОСОБА_7 надано покази, які містять неправдиві відомості щодо обставин знайомства з ОСОБА_15 , який був консультантом компанії «TRANS-NAVIGATOR LLC», що з 2008 мала ділові стосунки з Компанією «Nitora AG». Після ліквідації «Nitora AG» було створено компанії «Nitora Commodities AG» та «NCTC AG».

До того ж свідком зазначено, що компанія «NCTC AG» припинила свою діяльність у 2015 році, проте як вбачається зі Звіту про результати аудиту ефективності управління корпоративними правами, що належать державі у статутному капіталі ПАТ «ОПЗ» щодо забезпечення надходжень до державного бюджету, затвердженому рішенням Рахункової палати від 27.09.2017 № 19-2 основними покупцями продукції ПАТ «ОПЗ» у 2016 році були компанії Trammo DMCC (аміак 73,9 відс.) та «NCTC AG» (карбамід 30,5 відс.).

З наданого скаржником протоколу допиту свідка ОСОБА_6 вбачається, що показання містять неточності, суперечать між собою та поверхневі, зокрема, стосовно обставин отримання міжнародними трейдерами дисконтів від ПАТ «ОПЗ» та стосовно діяльності компаній «Nitora AG», «Nitora Commodities AG» та «NCTC AG».

Водночас прокурором у постанові не спростовано доводи скаржника про те, що покази ОСОБА_6 мають важливе значення у кримінальному провадженні, оскільки можуть підтвердити або спростувати суттєві факти кримінального провадження № 0000380.

Поряд з цим заявником зазначено, що в межах допиту свідка ОСОБА_6 не досліджувались питання ціноутворення ПАТ «ОПЗ», наявності боргових зобов`язань ОСОБА_6 перед «Nitora Commodities AG», «Nitora AG etc» та «NCTC AG», не отримано документального підтвердження отримання Компаніями «Nitora Commodities AG», «Nitora AG» і «NCTC AG» дисконту від ПАТ «ОПЗ» на придбання аміаку та карбаміду, а також справедливість отримання такого дисконту. Також не встановлено кількість та якість спілкування ОСОБА_6 з представниками ПАТ «ОПЗ» ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_16 , знайомства ОСОБА_6 з ОСОБА_9 , часу, місця та учасників зустрічі, під час перебігу якої погоджено заборгованість за договором оренди транспортних засобів № S-06/2007-25 у розмірі 300000 доларів США, а також зв`язків ОСОБА_6 з представниками компанії «Agrofer Handels GmbH», не отримано документальне підтвердження перенаправлення представниками ПАТ «ОПЗ» міжнародних трейдерів на адресу компанії «Newscope Estates Limited».

Слідчий суддя враховує те, що сторона захисту обмежена у праві самостійно проводити допит свідків у кримінальному провадженні та відповідно змагальність процесу забезпечується, шляхом права сторони захисту подавати слідчому/прокурору клопотання про проведення допиту свідків, яким відомі обставини, важливі для встановлення об`єктивної істини у провадженні, в порядку ст.220 КПК України.

Відповідно до положень Глави 20 КПК України, допит відносить до слідчих (розшукових) дій.

В свою чергу, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 1, 2 ст. 223 КПК України).

Окрім того варто враховувати те, що сторони кримінального провадження, в тому числі і сторона захисту наділені право ставити свідку запитання щодо його можливості сприймати факти, про які він дає показання, а також щодо інших обставин, які можуть мати значення для оцінки достовірності показань свідка.

Для доведення недостовірності показань свідка сторона має право надати показання, документи, які підтверджують його репутацію, зокрема, щодо його засудження за завідомо неправдиві показання, обман, шахрайство або інші діяння, що підтверджують нечесність свідка (ч.2 ст. 96 КПК України).

Відповідно до ч.4 ст. 96 КПК України свідок може бути допитаний щодо попередніх показань, які не узгоджуються із його показаннями.

Слідчий суддя зауважує, що у п. 6 Узагальнень про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування зазначено, що правова природа такого виду проваджень (скарг за п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України), передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й оцінки таких клопотань на предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються перед слідчим, зокрема це стосується доцільності проведення допиту (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017).

Зі змісту постанови прокурора вбачається, що клопотання захисника було розглянуто формально, не висвітлено всі порушені захисником питання, не спростовано доцільності проведення таких слідчих дій, про які просить захисник та не проаналізовано необхідність або відсутність необхідності їх дослідження в даному кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова прокурора другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 від 15.02.2021 про відмову в задоволенні клопотання захисника про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000380, а саме здійснення запиту про міжнародну правову допомогу, прийнята без належного правового обґрунтування, всупереч положенням ст. 110 КПК України, якими встановлено, що постанова прокурора серед іншого повинна містити мотиви прийняття постанови та їх обґрунтування.

За таких обставин слідчий суддя вважає за необхідне скасувати оскаржувану постанову як немотивовану та зобов`язати прокурора повторно розглянути клопотання від 10.02.2021 захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , щодо проведення слідчих (розшукових) дій у рамках кримінального провадження № 0000380.

Керуючись статтями 7, 9, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу заявника адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову прокурора другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 від 15.02.2021 про відмову в задоволенні клопотання захисника про здійснення запиту про міжнародну правову допомогу у кримінальному провадженні № 0000380 - скасувати.

Зобов`язати прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурора другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 повторно розглянути клопотання захисника від 10.02.2021 про проведення слідчих (розшукових) дій в межах кримінального провадження №0000380.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1