Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/1432/20
Ружинський районний суд Житомирської області
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
19 березня 2021 року
Ружинський районний суд Житомирської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, не депутата, раніше неодноразово судимого, останній раз 05.06.2019 Подольським районним судом м. Києва за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 7 місяців. 19.05.2019 року звільнений з Житомирської установи виконання покарань після відбуття строку покарання, покарання відбув, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку,
за ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 будучи раніше неодноразово судимий, останній раз 05.06.2019 Подольським районним судом м. Києва за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 7місяців. 19.05.2019 року звільнений з Житомирської установи виконання покарань. Після відбуття строку покарання, покарання відбув, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку належних висновків з попередньої судимості не зробив та повторно вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення.
Так, 10 листопада 2020 близько 15 години ОСОБА_4 перебував в житловому будинку АДРЕСА_1 .
У вказаний день, час та у вказаному місці у ОСОБА_4 виник умисел направлений на таємне, повторне, викрадення чужого майна (крадіжка), а саме планшету торгівельної марки «Samsung» у корпусі чорного кольору, вартістю 1630 грн. 90 коп. та мобільного телефону торгівельної марки «Nokia RM 1134», вартістю 166 грн. 67 коп., які належить потерпілому ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, діючи умисно, із корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_4 у цей же день, час та місці, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, поклав до свого рюкзака майно, а саме планшет торгівельної марки «Samsung» у корпусі чорного кольору, вартістю 1630 грн. 90 коп., який знаходився у кімнаті вказаного будинку та мобільний телефон торгівельної марки «Nokia RM 1134», вартістю 166 грн. 67 коп., який знаходився на кухонному столі, що належать ОСОБА_5 .
Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 місце вчинення кримінального правопорушення покинув, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 1757,97 грн.
Під час судового розгляду, на підставі положень ст. 468 КПК України, 12.03.2021 між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 було укладено угоду про примирення, у рамках даного кримінального провадження.
Сторони угоди узгодили призначення покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України з урахуванням характеризуючи даних та встановлених слідством пом`якшуючих покарання обставин: щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, узгодили призначити покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, у вигляді 3-х років позбавлення волі. На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки передбачені ст.76 КК України.
В угоді зазначено, що її сторонам роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
ОСОБА_4 в судовому засіданні, розуміючи надані йому законом права на справедливий судовий розгляд і наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, просив суд затвердити угоду про примирення і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України в повному обсязі сформульованого обвинувачення.
Потерпілий ОСОБА_5 , розуміючи наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України, просив затвердити угоду, запевнив суд, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зауважив, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, тож просив цю угоду затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.
На виконання вимог ст. 474 КПК України, судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що ОСОБА_4 усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.
Таким чином, суд, заслухавши думку сторін угоди та висновок прокурора, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України дійшов до наступного.
Статтею 468 КПК України регламентовано, що в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно із ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Як вбачається із обвинувального акту та угоди про примирення, дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, які, відповідно до ст.12 КК України класифікуються як нетяжкий злочин.
Угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468,469,471 КПК України та Закону України про кримінальну відповідальність передбачену ч.2 ст.185 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання з урахуванням особи винного.
Зміст угоди про примирення від 12.03.2021, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 відповідає вимогам, встановленим в ст. 471 КПК України, так як містить усі необхідні реквізити.
Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпеки вказаного кримінального правопорушення, спосіб його вчинення, мету та мотив вказаного діяння, а також те, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, обставину, що пом`якшує покарання, якою на думку суду, є щире каяття, відсутність обставин, передбачених ст.67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому , а також те, що обвинувачений повністю відшкодував потерпілому шкоду й відсутність зі сторони потерпілого матеріальних претензій до ОСОБА_4 суд вважає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Враховуючи вищенаведене, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону та беручи до уваги пояснення учасників кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення укладеної між потерпілим і обвинуваченим ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначення узгодженої ними міри покарання.
Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 12/1-1102 від 18.11.2020 Житомирським науково-дослідним експертно - криміналістичним центром Міністерства внутрішніх справ України - 653,80 грн.; за проведення судово-товарознавчої експертизи № 12/1-1103 від 19.11.2020 Житомирським науково-дослідним експертно - криміналістичним центром Міністерства внутрішніх справ України - 653,80 грн.
Арешт на майно не накладався.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 374, 471, 474, 475 КПК України, суд
Затвердити угоду від 12.03 2021 року про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази у справі, а саме: планшет торгівельної марки «Samsung» у корпусі чорного кольору, мобільного телефону торгівельної марки «Nokia RM 1134», які знаходяться на зберіганні в ОСОБА_5 - після вступу вироку в законну силу - повернути потерпілому ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.к. НОМЕР_1 на користь держави процесуальні витрати у сумі 1307 грн. 60 коп. (Одна тисяча триста сім гривен 60 копійок) за проведення судових товарознавчих експертиз.
Роз`яснити засудженому ОСОБА_4 ст.476 КПК України про обов`язок виконання умов угоди про примирення від 12.03.2021 року та передбачену ст.389-1ККУкраїни кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про примирення.
Роз`яснити засудженому ОСОБА_4 про те, що у разі невиконання угоди про примирення прокурор та потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду про скасування вироку.
Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.3 ст.394 КПК України :

- обвинуваченим виключно з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання: не роз`яснення наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами 6 чи 7 ст.474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому, потерпілому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1 .