Справа № 554/8460/19
Дата документу 01.07.2021
Справа № 554/8460/19
Провадження № 1кп/554/169/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2021 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження, внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001491 від 20.05.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Полтави, громадянки України, освіта вища, розлученої, не працюючої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст.191 КК України,-

в с т а н о в и в:

Епізод № 1

у період часу з 20 години 18 травня 2019 року по 02 годину 38 хвилин 19 травня 2019 року ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 , умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном та особистого збагачення, шляхом вільного доступу таємно викрала з сейфа, розташованого в підсобному приміщенні, грошові кошти в сумі 7100 грн., які належали ФОП ОСОБА_5 .

Надалі ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення втекла, розпорядившись викраденими грошовими коштами на власний розлад та завдавши ФОП ОСОБА_5 збитку в розмірі 7100 грн.

Епізод № 2

ОСОБА_8 , перебуваючи з 31 травня 2019 року в трудових відносинах із ФОП ОСОБА_6 , на підставі трудового договору №1 від 31.05.2019 року, працюючи на посаді продавця касира магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що по АДРЕСА_3 , будучи матеріально-відповідальною особою, яка згідно договору про повну матеріальну відповідальність від 31.05.2019 року прийняла на себе повну матеріальну відповідальність за всі передані їй під звіт роботодавцем товарно-матеріальні цінності та кошти, а також несла таку ж відповідальність за товарно-матеріальні цінності, які б надходили їй під звіт протягом усього терміну дії договору.

У період часу з 10 липня 2019 року по 13 серпня 2019 року ОСОБА_8 , умисно, повторно, з корисливих мотивів, діючи всупереч умовам вказаного вище договору, з метою привласнення чужого майна, яке було їй ввірено, привласнила грошові кошти в сумі 44145 грн., які вона отримала від реалізації товарно-матеріальних цінностей та вони знаходилися в касі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » і належали ФОП ОСОБА_6 .

Надалі ОСОБА_8 привласнені грошові кошти витратила на власні потреби, завдавши ФОП ОСОБА_6 збитку на суму 44145 грн.

За таких обставин дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч.3 ст.191 КК України, як привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, вчинене повторно.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях визнала частково, заперечивши причетність до таємного заволодіння грошовими коштами в сумі 7100 грн., оскільки ФОП ОСОБА_5 заборгувала їй таку суму за невиплачену заробітну плату, а тому вона лише повернула належні їй грошові кошти самовільно забравши їх із сейфу. Також вона заволодівала грошовими коштами ФОП ОСОБА_6 , однак в розмірі приблизно 30000 грн, а не 44145 грн., оскільки на той час мала складну життєву ситуацію та потребу в грошах, які зобов`язалася повернути.

По обставинах вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_8 пояснила суду, що з 09 листопада 2019 року працевлаштувалася продавцем касиром у магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 . За час роботи роботодавець ОСОБА_5 не виплатила їй в повному розмірі заробітну плату, через що вона 18.05.2019 року самовільно взяла з сейфа, розташованого в підсобному приміщенні, грошові кошти в сумі 7100 грн., які, як вважає, їй належали та були отримані в той день від реалізації товарно матеріальних цінностей.

У середині травня 2019 року вона працевлаштувалася продавцем касиром в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що по АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_6 , однак всі господарські питання там вирішувала працівник ОСОБА_9 . При працевлаштуванні, 31.05.2019 року з нею було укладено договір про товарно матеріальну відповідальність, відповідно до якого вона прийняла на себе повну матеріальну відповідальність за всі передані їй під звіт роботодавцем товарно-матеріальні цінності та кошти, а також несла таку ж відповідальність за товарно-матеріальні цінності, які б надходили їй під звіт протягом усього терміну дії договору. На той час у неї склалася тяжка життєва ситуація, а тому вона привласнила приблизно 30000 грн., а не 44145 грн., як встановлено інвентаризацією.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченою ОСОБА_8 , суд вважає, що встановлені ним фактичні обставини вчинення нею кримінальних правопорушень повністю підтверджуються показаннями потерпілих, свідків, письмовими доказами в їх сукупності.

Потерпіла ОСОБА_5 показала суду, що є фізичною особою підприємцем та здійснює господарську діяльність в належному їй магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 . У період часу 22 січня 2019 року по 18 травня 2019 року в цьому магазині продавцем працювала ОСОБА_8 , з нею було укладено трудовий договір. Зранку 19 травня 2019 року до неї зателефонувала старший продавець ОСОБА_10 та повідомила про зникнення з сейфу, розташованого в магазині грошових коштів в сумі 7100 грн. За день до цього, тобто 18 травня 2019 року продавцем на зміні працювала ОСОБА_8 та вона мала у своєму розпорядженні ключі від магазину та навики зняття магазину з сигналізації. 19 травня 2019 року було проведено інвентаризацію в магазині, встановлено факт зникнення грошових коштів в розмірі 7100 грн., про що повідомлено в поліцію. Надалі ОСОБА_8 будо звільнено з посади продавця за прогули, вона не забрала трудову книжку, дані про наявність боргу по заробітній платі в магазині відсутні.

Потерпілий ОСОБА_6 повідомив, що зареєстрований фізичною особою підприємцем та здійснює господарську діяльність в належному йому магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що по АДРЕСА_3 . Господарська діяльність пов`язана з продажем м`ясних виробів. 31 травня 2019 року, за трудовим договором на роботу було прийнято продавцсм касиром ОСОБА_8 та з нею ж укладено договір про повну матеріальну відповідальність. Фінансову господарську діяльність в магазині допомогала йому проводити працівник ОСОБА_9 24 липня 2019 року, за результатами проведеної інвентаризації було виявлено в магазині нестачу грошових коштів, які надходили від продажу товарно матеріальних цінностей в сумі 44145 грн. Переглядом відеозаписів з камер спостереження, встановлених в магазині, було встановлено причетність до зникнення цих грошей ОСОБА_8 , яка в період часу з 10 липня 2019 року по 13 серпня 2019 року систематично привласнювала їх. У спілкуванні остання не заперечувала факту привласнення цих грошей, пояснивши свою поведінку скрутним майновим становищем, обіцяла їх повернути. 15.08.2019 він звернувся до поліції із заявою про зникнення з каси магазину грошових коштів у розмірі 36945 грн. та причетність до цього ОСОБА_8 , однак надалі з`ясувалося, що сума привласнених нею грошових коштів становила 44145 грн., про що він наступного дня знову подав заяву до поліції. Надалі ОСОБА_8 повернула 2000 грн.

Свідок ОСОБА_9 підтвердила суду, що з червня по серпень 2019 року в магазині «Продукти» працювала продавцем касиром ОСОБА_8 24 липня 2019 року шляхом проведення інвентаризації було виявлено в магазині нестачу грошових коштів, які було отримано від продажу товарно матеріальних цінностей в сумі 44145 грн. Переглядом відеозаписів з камер спостереження було з`ясовано, що до зникнення цих грошей причетна ОСОБА_8 , яка в період часу з 10 липня 2019 року по 13 серпня 2019 року привласнювала їх. ОСОБА_8 обіцяла повернути кошти, однак цього не зробила.

Свідок ОСОБА_11 повідомила, що у 2017 році працювала з ОСОБА_8 реалі заторами в ПрАТ «Полтавапиво», знає останню як добросовісного працівника, однак в роботі з її сторони мали місце порушення трудової дисципліни.

Допитаний свідок ОСОБА_12 показав, що є фізичною особою-підприємцем та допомагав ОСОБА_5 вести фінансово-господарську діяльності в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». У цьому ж магазині продавцем касиром працювала ОСОБА_8 . У ніч з 18 травня 2019 року на 19 травня 2019 року ОСОБА_8 відкрила двері наявними в неї ключами, зняла сигналізацію та увійшла всередину магазину, де з сейфу забрала грошові кошти в розмірі 7100 грн. Оплата праці працівників в магазині здійснювалася відповідно до умов трудового договору, який також укладався з ОСОБА_8 та що підтверджено даними розрахункових відомостей та відомостей про виплату готівки.

На а.с.134 тому № 1 наявний протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.08.2019 від ОСОБА_6 , в якій той повідомив про привласнення ОСОБА_8 з каси магазину грошових коштів у сумі 36945 грн.

16.08.2019 року ОСОБА_6 подав до поліції заяву про притягнення до відповідальності ОСОБА_8 , зазначивши, що та працюючи продавцем - касиром привласнила ввірені їй грошові кошти в розмірі 44145 грн. (а.с.135 тому № 1).

У період часу з 10.07.2019 року по 13.08.2019 року в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » проведено інвентаризацію, якою виявлено нестачу грошових коштів в розмірі 44145 грн. (а.с.136 тому № 1).

Даними свідоцтва про державну реєстрацію № 792515 від 14.03.2005 року, наявного на а.с. 138 тому № 1 підтверджено, що ОСОБА_6 зареєстрований як фізична особа підприємець.

31.05.2019 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 укладено трудовий договір № 1 ( а.с. 139 141 тому № 1).

31.05.2019 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 укладено договір про повну матеріальну відповідальність, відповідно до умов якого остання прийняла на себе повну матеріальну відповідальність за всі в установленому порядку передані їй під звіт роботодавцем товарно-матеріальних цінностей та коштів, а також зобов`язалася нести відповідальність за ті товарно-матеріальні цінності й кошти, що будуть надходити їй під звіт протягом усього терміну дії договору. Окрім того вона зобов`язалася у встановленому порядку та в установлені терміни, згідно із затвердженими формами, подавати звітність про рух товарно-матеріальних цінностей і коштів, переданих їй під звіт. У випадку виявлення недостачі переданих працівнику під звіт товарно-матеріальних цінностей або коштів більше встановлених допустимих норм, знищення, пошкодження, зниження якості або псування з її вини товарно-матеріальних цінностей, вона зобов`язалася відшкодувати нестачу коштів та заподіяну шкоду відповідним товарно-матеріальним цінностям. У разі розкрадання, недостачі, знищення або псування товарно-матеріальних цінностей, розмір шкоди визначався за цінами, що діяли за місцем роботи Працівника на день відшкодування шкоди. Надлишок коштів або товарно-матеріальних цінностей, виявлений під час перевірки наявності та стану підзвітних товарно-матеріальних цінностей, що знаходяться під звітом Працівника, зараховувалися в дохід Роботодавця. (а.с.142 143 тому № 1).

23.08.2019 слідчим проведено огляд приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що по АДРЕСА_3 , в ході якого оглянуто зошити з фінансовою звітністю, знято з них копії за період часу з 09.07.2019 року по 14.08.2019 року, про що складено протокол від 23.08.2019 року з фототаблицею, які досліджені судом (а.с144 167 тому № 1).

Протоколом оглядувід 23.08.2019 зафіксовано обстановку в підсобному приміщенні в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що по АДРЕСА_3 , де встановлено та працюють камери відеоспостереження. Окрім того в ході огляду працівник магазину ОСОБА_9 надала для приєднання до справи копію листа на 1 арк., з рукописним текстом, виконаним ОСОБА_8 та скріншоти з належного їй мобільного телефона, в яких зафіксовано переписку з ОСОБА_8 , в якій остання визнала суму боргу та шукала шляхи вирішення для залагодження конфлікту, що досліджено судом. (а,с. 166 175 тому № 1).

Даними трудового договору №2 від 31.05.2019 підтверджено факт перебування в трудових відносинах ОСОБА_9 з ФОП ОСОБА_6 (а.с. 176 178 тому № 1).

У судовому засіданні переглянуто відеозаписи від 27.08.2019 року, які містяться на 14 файлах, датованих 15.07.2019 роком, 16.07.2019 роком, 17.07.2019 роком, 18.07.2019 роком, 21.07.2019 роком, 29.07.2019 роком, 30.07.2019 роком, 31.07.2019 роком, 03.08.2019 роком, 04.08.2019 роком, 06.08.2019 роком, 06.08.2019 роком, 13.08.2019 роком, на яких зображено побутову кімнату в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що по АДРЕСА_3 , де у зазначені дати за столом ОСОБА_8 перераховує грошові кошти, після чого складає їх пакету, кладе до шухляди письмового столу, однак після цього витягає пакет, бере з нього частину грошових коштів, перераховує їх та кладе до своєї сумки. При цьому відеозаписами підтверджено прихід ОСОБА_8 в нічний час в приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », де вона в побутовій кімнаті привласнила грошові кошти.

На а.с.179 200 тому № 1 наявний протокол перегляду відеозапису від 27.08.2019 року, в якому оглянуто та зафіксовано дані з вказаних вище відеозаписів, що досліджено судом.

19.05.2019 року проведено огляд магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 , де зафіксовано в торгівельній металевий сейф та паперовий лист з рухом грошових коштів за 19.05.2019 року , про що складено протокол від 19.05.2019 року та фототаблицю, які досліджені судом. (а.с.89 96 тому № 1).

У трудовій книжці на ім`я ОСОБА_8 мається запис про те, що ФОП ОСОБА_5 22.01.2019 року прийняла на посаду продавця продовольчих товарів ОСОБА_8 на підставі наказу №7 від 21.01.2019. (а.с. 98 101 тому № 1).

ФОП ОСОБА_5 уклала з ОСОБА_8 трудовий договір № 7 від 21.01.2019 року, копія якого наявна на а.с.102 -103 тому № 1.

На а.с. 104 тому № 1 наявна копія наказу (розпорядження) №7 від 21.01.2019 року про прийняття на роботу ОСОБА_8 .

На огляд суду надано копії розрахункових відомостей та відомостей про виплату готівки з додатками за січень-травень 2019 року ФОП ОСОБА_5 , в якій маються дані про нарахування та виплату заробітної плати ОСОБА_8 (а.с.114 133 тому № 1).

На а.с. 47 тому № 2 наявний акт інвентаризації від 19.05.2019, яка проводилася 18 травня 2019 року в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 , в ході якої виявлено відсутність грошових коштів в розмірі 7100 грн.

На а.с.47 наявний скріншот з мобільного телефону, де ОСОБА_8 відправила старшому продавцю ОСОБА_10 повідомлення про залишення ключів від магазину під покриттям.

Таким чином, досліджуючи обставини вчинення кримінального правопорушення обвинуваченою ОСОБА_8 , суд визнає кожний доказ належним, допустимим, достовірним, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення в справі.

Суд знаходить неспроможними та такими, що суперечать доказам у кримінальному провадженні, дослідженим у судовому засідання, показання обвинуваченої ОСОБА_8 у тій частині, що вона не вчиняла крадіжку грошових коштів у сумі 7100 грн., які належали ФОП ОСОБА_5 , оскільки вважала, що ці гроші належать їй як заборгованість по заробітній платі, а також не вчиняла привласнення грошових ФОП ОСОБА_6 в розмірі 44145 грн.

Прийшовши до такого висновку та надаючи правову оцінку таким показанням обвинуваченої, суд виходить з показань потерпілої ОСОБА_5 , в яких та підтвердила суму викрадених коштів, яка також встановлена даними інвентаризації, а також показаннями ОСОБА_6 , який повідомив, що сума нестачі в розмірі 44145 грн. встановлена даними інвентаризації, проведеної в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 », надавши при цьому в розпорядження слідчого відповідні записи з камер відеоспостереження, на яких зафіксовано протиправну діяльність ОСОБА_8 .

Суд не приймає показань ОСОБА_8 в тій частині, що сума грошових коштів в розмірі 7100 грн. є сумою заборгованої заробітної плати, а тому не може розцінюватися як викрадене майно. Так судом встановлено, що дана сума грошових коштів отриманих від реалізації товарно матеріальних цінностей, а ОСОБА_8 , заявляючи про виниклу заборгованість з заробітної плати, мала змогу для вирішення цього питання звернутися до суду, а не таємно заволодівати грошовими коштами ФОП ОСОБА_5 .

У сукупності отриманих та проаналізованих доказів, суд приходить до висновку, що саме умисними діями ОСОБА_8 було таємно викрадено грошові кошти ФОП ОСОБА_5 та привласнено грошові кошти ФОП ОСОБА_6 , які їй було ввірено.

При прийнятті даного рішення суд враховує позицію Європейського суду з прав людини у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011, відповідно до якої при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Визнавши показання обвинуваченої ОСОБА_8 неспроможними та суперечливими суд розцінює її поведінку як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення, намаганням уникнути покарання за вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_8 , є слабкий стан здоровя.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_8 , судом не встановлено.

Згідно ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненного злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також прийняти до уваги те, що згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправленнязасудженого.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У ході судового розгляду встановлено, що обвинуваченою ОСОБА_8 вчинено кримінальний проступок та нетяжкий злочин, вона раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, не працевлаштована, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря нарколога, - психіатра, - невролога не перебуває.

Згідно висновку органу пробації, виправлення обвинуваченої ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства, її особа не становить високу небезпеку для суспільства.

Таким чином, при призначенні покарання суд враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, характеристику особи обвинуваченої, її поведінку як під час скоєння протиправних дій, так і після цього, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих обставин, відношення потерпілих до міри покарання, які не наполягала на суворому покаранні, а тому приходить до висновку про необхідність призначення їй основного покарання у виді обмеження волі, з позбавленням права займати посади та займатися діяльністю, пов`язаною з матеріальною відповідальністю на строк один рік, яке буде необхідним й достатнім для її виправлення, попередження вчинення нових злочинів.

Однак, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу винної, яка має слабкий стан здоров`я, наявність пом`якшуючої обставини, відсутність обтяжуючих обставин, висновок органу з питань пробації, суд вважає за доцільне звільнити обвинувачену ОСОБА_8 від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком, оскільки вважає, що її виправлення можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за її поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

У справі потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_8 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у розмірі 44145 грн.

Обвинувачена ОСОБА_8 позов визнала частково, заявивши про привласнення нею приблизно 30000 грн., а не 44145 грн.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За результатами справи доведено факт привласнення ОСОБА_8 грошових коштів в розмірі 44145 грн., однак у судовому засіданні ОСОБА_6 повідомив про повернення ОСОБА_8 2000 грн., а тому до задоволення підлягає позов в частині стягнення з обвинуваченої грошових коштів в розмірі 42145 грн.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_5 у справі не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати в справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосувалися.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_8 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст.191 КК України та призначити їй покарання :

за ч. 1 ст.185 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік,

за ч.3 ст.191КК України у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права займати посади та займатися діяльністю, пов`язаною з матеріальною відповідальністю на строк один рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права займати посади та займатися діяльністю, пов`язаною з матеріальною відповідальністю на строк один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування основного покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинувачену ОСОБА_8 обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Речові докази: СД- диски з відеозаписами, господарську документацію зберігати в матеріалах даного кримінального провадження.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування майнової шкоди грошові кошти в розмірі 42145 (сорок дві тисячі сто сорок п`ять) грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржено через Октябрський районний суд м.Полтави до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщоінше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій, прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

СуддяОСОБА_1