ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/1010/20
Провадження № 1-кп/210/236/21

"30" червня 2021 р.

Колегія суддів Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ОСОБА_9
за участі:
прокурора ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16
обвинуваченого ОСОБА_17
захисника ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20
потерпілої ОСОБА_21
свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23

розглянувши у закритому судовому засіданні у залі суду матеріали кримінального провадження № 0004023 за яким обвинувачується:

ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Глазок, Мичуринського району, Тамбовскої області, Росія, громадянин України, з середньо-технічною освітою, не одружений, не маючий на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий:

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченогоч.3 ст.152КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_17 22.02.2008, будучи в нетверезому стані, близько 15:30, прийшов до своєї знайомої ОСОБА_22 , яка проживає в квартирі АДРЕСА_2 , де двері квартири йому відкрила неповнолітня дочка його знайомої - ОСОБА_21 . Дізнавшись від останньої, що ОСОБА_22 відсутня дома, він під приводом випити води зайшов до приміщення квартири, і переконавшись у відсутності сторонніх осіб, достовірно знаючи, про те, що ОСОБА_21 є неповнолітньою, вирішив вступити з нею в статеву близькість, про що їй повідомив. Однак, ОСОБА_21 не маючи бажання вступати в статеву близькість з ОСОБА_17 , спробувала йому протистояти. При цьому, ОСОБА_17 , застосовуючи фізичну силу та погрози насильством проти її волі, відвів ОСОБА_21 в спальну кімнату, і з силою штовхнув на ліжко, після чого зняв з неї одяг, чим придушив у неповнолітньої волю до опору.

Таким чином, подавив волю до спротиву неповнолітньої ОСОБА_21 . ОСОБА_17 зґвалтував її, після чого з місця злочину зник.

Допитаний у якості обвинуваченого ОСОБА_17 показав, що вину у скоєнні злочину, у якому він обвинувачується, він не визнає у повному обсязі.

У 2008 році, дату точно не пам`ятає, в обід, прийшов до квартири його знайомої ОСОБА_25 , але вона була на роботі. Двері відкрила її донька, ОСОБА_26 . Він випив води, сів біля телевізора і заснув. Потім його розбудила ОСОБА_26 і сказала, що їй пора йти у справах. Вони вийшли з квартири і розійшлися.

Адресу він не пам`ятає, може показати візуально. Письменна ОСОБА_27 була його коханкою. Він часто ночував у неї. Її доньку, ОСОБА_28 , бачив не часто, вони просто віталися. Їй було років 15 приблизно.

У той день він був випивший, але не сильно.

Ніяких статевих відносин з Письменною ОСОБА_29 не було. Чому вона його оговорює, він не знає.

Був у розшуку, бо боявся за своє життя.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, колегія суддів доходить до висновку про те, що вказані свідчення обвинуваченого, з урахуванням наведених надалі міркувань та доказів, протирічать встановленим в ході розгляду обставинам справи, а тому не враховує їх при винесенні даного вироку.

При цьому, в якості доказів на підтвердження встановлених судом обставин,колегія суддів зазначає та враховує наступне:
Допитана у якості потерпілої ОСОБА_21 показала, що У 2008 році, дату не пам`ятає, вона була вдома. Обвинувачений постукав у двері, вона його впустила, бо знала його він зустрічався з її матір`ю. Він був п`яний.

Її матері вдома не було.

Потім обвинувачений став хапати її за одяг. Вона сказала, що буде кричати, але він став погрожувати насильством.

Вона злякалася, перестала пручатися і він її зґвалтував.

Крім того, на питання учасників процесу потерпіла ОСОБА_21 показала, що:

-до цього обвинувачений до неї не чіплявся, вона з ним майже не спілкувалася;

-він їй сказав, що буде її бити, якщо вона закричить, лаявся нецензурно;

-вона стояла в дверях своєї кімнати, він її собою заштовхав всередину, сказав, що буде бити, якщо вона закричить і що її крик ніхто не почує, при цьому схопив її за руку і за шию;

-він зірвав з неї халат, нижню білизну сказав знімати самій, вона зняла, бо злякалася;

-зґвалтування відбувалося у її кімнаті, чіплятися до неї він став ще в залі, а вже потім заштовхав до її кімнати;

-статевий акт відбувався у природній формі, куди відбулося сім`явиверження вона не пам`ятає;

-тілесних ушкоджень у неї не залишилося;

-після зґвалтування вона боялася, що він залишиться у квартирі, і сказала, що нікому нічого не розповість, а коли вони вийшли з квартири і розійшлися, поїхала на роботу до матері.

Колегія суддів, оцінюючи вказані свідчення потерпілої, відзначає, що дані свідчення є повними, детальними, докладними, логічними та зв`язаними за своєю манерою викладення, а тому не вбачає розумних підстав сумніватися у їх достовірності та правдивості та оцінює їх як такі, що є правдивими та доводять вину обвинуваченого ОСОБА_17 у скоєнні даного злочину.

Допитана у якості свідка ОСОБА_22 показала, що потерпіла є її донькою. З обвинуваченим вона познайомилася випадково у 2007 році, спілкувалася, він приходив до неї додому. Був коханою людиною.

У 2008 році, дату не пам`ятає, у другій половині дня, подзвонила донька, розказала, що трапилося. Вона сказала їй їхати до неї на роботі. Донька приїхала і розказала, що обвинувачений прийшов до них додому, попросив пити, потім став чіплятися до доньки і вчинив з нею статевий акт.

Обвинувачений не жив у них, приходив 1-2 рази на місяці, інколи на день-два.

Ані донька, ані син з ним майже не спілкувалися, на нього ніколи не скаржилися, нічого підозрілого вона не помічала.

Вони одразу ж з донькою та братом поїхали до Дзержинського відділу міліції, написали заяву, здавали аналізи, тощо.

Колегія суддів, оцінюючи вказані свідчення, відзначає, що хоча свідок і не є прямим очевидцем злочину, її свідчення підтверджують правдивість показів потерпілої в частині наданих нею опису подій злочину та її дій після цього, характеристики особи обвинуваченого, тощо, а тому не вбачає розумних підстав сумніватися у їх достовірності та правдивості та оцінює їх як такі, що є правдивими та додатково доводять вину обвинуваченого ОСОБА_17 у скоєнні даного злочину.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_23 показав, що він працював слідчим СВ Металургійного ВП КВП ГУПН у Дніпропетровській області. В його провадженні знаходилася дана кримінальна справа.

У 2020 році, перед направленням речових доказів на експертизу ДНК, він здійснював перепакування даних речових доказів, оскільки їх первинне упакування було здійснено ще у 2008 році у звичайний пакет, а на даний час експертні установи здійснюють прийом речових доказів на експертизу тільки якщо вони упаковані у експертні спецпакети, тому у такому упакуванні на експертизу речі не прийняли б.

Крім того, на експертизу потрібно було направляти не усі упаковані речі, а тільки ті, на яких було виявлено сліди.

Перепакування здійснював самостійно, оскільки залучати для цього понятих не є обов`язковим згідно вимог КПК України.

Він застосовував відеозапис, але де зараз цей запис-він не знає, до справи його не долучав.

Оцінюючи покази вказаного свідка (слідчого), колегія суддів відзначає, що свідка викликано та допитано за клопотанням сторони захисту, оскільки захист зазначив, що слідчий здійснив перепакування доказів у справі самостійно, без понятих, наступного дня після відібрання біологічних зразків у обвинуваченого, а тому вважає, що такі обставини виключають допустимість висновку судової генетико-молекулярної експертизи №8-933 від 24.01.2020 року (т.1, а.с.307-317), згідно якого було встановлено належність обвинуваченому слідів на білизні потерпілої та біологічних слідів походженням від потерпілої на сорочці обвинуваченого.

При цьому, колегія суддів з такою позицією захисту не погоджується, оскільки вона не ґрунтується на вимогах Закону.

Так, відповідно до вимог реч.1 абз.1 ч.7 ст.223 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язаний запросити не менше двох незаінтересованих осіб (понятих) для пред`явлення особи, трупа чи речі для впізнання, огляду трупа, в тому числі пов`язаного з ексгумацією, слідчого експерименту, освідування особи.

Згідно реч.3 абз.1 ч.7 ст.223 КПК України, поняті можуть бути запрошені для участі в інших процесуальних діях, якщо слідчий, прокурор вважатиме це за доцільне.

Таким чином, перепакування речових доказів відповідно до вимог КПК України не вимагає обов`язкового залучення понятих, а питання їх залучення є виключною компетенцією слідчого у випадку його переконання про доцільність такого залучення.

Отже, на переконання колегії суддів, незалучення понятих у даному випадку не тягне за собою автоматичного визнання неналежним доказом висновку експертизи ДНК, як про це заявляє сторона захисту.

Якщо ж сторона захисту вважає, що слідчим було штучно нанесено біологічні зразки, відібрані від обвинуваченого, на речові докази з метою їх фальсифікації, сторона захисту мала право та можливості подати відповідну заяву про скоєння слідчим відповідних злочинів проти правосуддя чи злочинів у сфері службової діяльності як особисто, так і шляхом заявлення про це в ході судового засідання.

При цьому сторона захисту таким правом не скористалася, а для самостійного повідомлення відповідних органів досудового розслідування про можливе скоєння слідчим таких кримінальних правопорушень колегія суддів не знаходить підстав, оскільки не вбачає жодних ознак, які могли б свідчити про скоєння слідчим даних злочинів, окрім позиції сторони захисту.

За таких обставин, колегія суддів, оцінюючи покази даного свідка, не знаходить підстав для визнання на їх підставі неналежним доказом висновку судової генетико-молекулярної експертизи №8-933 від 24.01.2020 року (т.1, а.с.307-317).

Крім того, приймаючи рішення щодо вини чи невинуватості обвинуваченого у скоєнні даного злочину згідно пред`явленого обвинувачення, колегія суддів оцінює у їх сукупності свідчення обвинуваченого, свідків, потерпілої у справі (усіх-безпосередньо допитаних в залі судового засідання) та досліджені судом у судовому засіданні в обсязі, визначеному судом за клопотанням сторін, документи, докази та матеріали, що (за оцінкою суду) мають відношення для встановлення вини чи невинуватості обвинуваченого у даному епізоді обвинувачення, та доходить до висновку, що вина обвинуваченого доводиться, зокрема:

Протоколом огляду місяця події з фототаблицею ( т.1, а.с.5-8), яким встановлюються та доводяться обставини вчинення злочину в частині виявлення та фіксації обстановки місця події, речових доказів, слідів, тощо.

Допустимість проведення даної слідчої дії у квартирі доводиться заявою власника житла, у якій вона добровільно надає дозвіл на проведення огляду (т.1, а.с.6).

Протоколом огляду та вилучення одягу, який був у день скоєння злочину на ОСОБА_17 , в ході якого було, зокрема, вилучено сорочку, на якій у подальшому було виявлено біологічні сліди походженням від потерпілої (т.1, а.с.16), чим прямо доводиться вина обвинуваченого у скоєнні даного злочину.

Висновком експерта №17 від 22.02.2008 року (т.1, а.с.19-20), висновком експерта № 837 (5-п) від 31.03.2008 року (т.1, а.с.41-42), згідно якого (зокрема) в тампоні з піхви потерпілої виявлено одиничні сперматозоїди в одиничних полях зору, що не виключає можливість звершення закінченого статевого акту.

Вказаними висновками експертів на переконання колегії суддів хоча і не встановлюється прямо походження вказаних сперматозоїдів від обвинуваченого, однак доводиться їх наявність у піхві потерпілої, а тому, враховуючи, що згідно встановлених судом обставин справи, які ніким не оспорюються, під час даної події на місці злочину (у квартирі ОСОБА_22 ) знаходилися тільки потерпіла ОСОБА_21 та обвинувачений ОСОБА_17 , відсутні розумні підстави вважати, що сперма у тампоні з піхви потерпілої могла виникнути від іншого чоловіка, окрім обвинуваченого, а тому, поза розумними сумнівами, вказаними висновками належним чином доводиться вина обвинуваченого у скоєнні даного злочину.

Висновком експерта № 45 від 11.04.2008 року (т.1, а.с.50-54), згідно якого (зокрема) на трусах (потерпілої прим.), наданих для дослідження, виявлена сперма. Пр серологічному дослідженні об.№1 виявлена групова властивість В й можливе її виявлення за рахунок сперми чоловіка видільника її. Враховуючи групову характеристику крові та категорію ОСОБА_30 не виключається походження сперми від нього.

Вказаним висновком експерта, на переконання колегії суддів хоча і не встановлюється достеменно походження вказаноїсперми від обвинуваченого, однак доводиться їх наявність на трусах потерпілої, та вірогідність походження саме від обвинуваченого, а тому, враховуючи, що згідно встановлених судом обставин справи, які ніким не оспорюються, під час даної події на місці злочину (у квартирі ОСОБА_22 ) знаходилися тільки потерпіла ОСОБА_21 та обвинувачений ОСОБА_17 , відсутні розумні підстави вважати, що сперма на трусах потерпілої могла виникнути від іншого чоловіка, окрім обвинуваченого, а тому, поза розумними сумнівами, вказаним висновком належним чином доводиться вина обвинуваченого у скоєнні даного злочину.

Висновком експерта № 235 від 25.04.2008 року (т.1, а.с.61-62), згідно якого (зокрема) на чоловічій сорочці, яка належить ОСОБА_17 ,встановлено наявність клітин піхвового епітелію (…). При визначенні групової приналежності клітин в слідах на сорочці виявлено антиген В, властивий ОСОБА_21 (…).

Вказаним висновком експерта, на переконання колегії суддів хоча і не встановлюється достеменно походження клітин піхвового епітелію саме від потерпілої, однак доводиться їх наявність на сорочці обвинуваченого, та вірогідність походження саме від потерпілої. Тому, враховуючи, що згідно встановлених судом обставин справи, які ніким не оспорюються, під час даної події на місці злочину (у квартирі ОСОБА_22 ) знаходилися тільки потерпіла ОСОБА_21 та обвинувачений ОСОБА_17 , а, згідно позиції обвинуваченого, ніяких статевих стосунків з потерпілою не було, вказана позиція обвинуваченого спростовується даними доказами, а тому відсутні розумні підстави сумніватися в тому, щоклітини піхвового епітелію на сорочці обвинуваченого належать саме потерпілій, і, отже, поза розумними сумнівами, вказаним висновком належним чином доводиться вина обвинуваченого у скоєнні даного злочину.

Постановою про визнання та долучення до справи речових доказів, а саме (зокрема): жіночих трусів, сорочки коричневого кольору, зразки крові та слини ОСОБА_21 та ОСОБА_17 (т.1, а.с.171-72).

Вказані речові докази містять на собі сліди скоєння злочину, зразки біологічних речовин, тощо, а тому, на переконання колегії суддів, є належними доказами у справі.

Постановою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 31.07.2008 року про оголошення ОСОБА_17 в розшук (т.1, а.с.108).

Протоколом затримання ОСОБА_17 за підозрою у скоєнні даного злочину від 22.11.2019 року (т.1, а.с.276-279).

Протоколами відібрання від обвинуваченого ОСОБА_17 та потерпілої ОСОБА_21 біологічних зразків (т.1, а.с.282,288).

Висновком судової генетико-молекулярної експертизи №8-933 від 24.01.2020 року (т.1, а.с.307-317), згідно якого (зокрема):

- генетичні ознаки біологічних слідів на трусах (об`єкт №3) є змішаними (…) містять генетичні ознаки зразків крові ОСОБА_17 (об`єкт №1) (…);

- генетичні ознаки біологічних слідів на сорочці (об`єкт №4) (…) містять домінуючі ознаки жіночої генетичної статі, яка збігається з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_21 (об`єкт №2);

- генетичні ознаки біологічних слідів на сорочці (об`єкт №5) походять від особи жіночої генетичної статі та збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_21 (об`єкт №2) (…).

Вказаним висновком експерта, на переконання колегії суддів встановлюється достеменно наявність біологічних слідів саме обвинуваченого на трусах потерпілої, а біологічних слідів потерпілої на сорочці обвинуваченого.

Тому, враховуючи, що згідно встановлених судом обставин справи, які ніким не оспорюються, під час даної події на місці злочину (у квартирі ОСОБА_22 ) знаходилися тільки потерпіла ОСОБА_21 та обвинувачений ОСОБА_17 , а, згідно позиції обвинуваченого, ніяких статевих стосунків з потерпілою не було, колегія суддів доходить до однозначного висновку про те, що вказана позиція обвинуваченого спростовується наведеними вище доказами.

За таких обставин відсутні розумні підстави сумніватися в тому, що наявність вказаних біологічних слідів саме обвинуваченого на трусах потерпілої, а біологічних слідів потерпілої на сорочці обвинуваченого, поза розумними сумнівами, свідчить про наявність статевого зв`язку обвинуваченого з потерпілою при обставинах, які є предметом розгляду у даній справі, а тому повністю доводить вину обвинуваченого у скоєнні даного злочину.

Підстав для визнання вказаного доказу недопустимим, згідно позиції сторони захисту, колегія суддів не вбачає з мотивів, наведених вище у даному вироку.

На підставі викладеного, враховуючи усі досліджені докази, свідчення свідків, потерпілої та обвинуваченого, колегія суддів доходить до висновку, що усі вищенаведені докази у їх сукупності повністю доводять вину ОСОБА_17 у скоєнні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

Колегія суддів окремо зазначає, що не спростовує своїми висновками положення ч.3 ст.63 Конституції України та ч.4 ст.17 КПК України, оскільки доходить до висновку, що оцінка усіх наявних у справі доказів у їх сукупності дозволяє уникнути сумнівів у вині обвинуваченого та будь-яких припущень щодо цього, оскільки сукупність наведених вище доказів є, на переконання суду, достатньою та повною для об`єктивного доведення причетності обвинуваченого до скоєння інкримінованого злочину та вини обвинуваченого у його скоєнні.

Таким чином, на переконання суду, та у відповідності до вимог ч.2 ст.17 КПК України, вина обвинуваченого у вчиненні даного злочину доведена поза розумним сумнівом, оскільки за таких обставин та такої сукупності доказів у поінформованого розсудливого стороннього спостерігача не виникне розумних сумнівів у доведеності вини обвинуваченого у скоєнні даного злочину, що, власне, і складає суть принципу доведення «поза розумними сумнівами».

Таким чином, колегія суддів вважає, що вина обвинуваченого у скоєні даного кримінального правопорушення доведена у повному обсязі, а його дії вірно кваліфіковані за ч.3 ст.152 КК України за ознаками зґвалтування, тобто статевих зносин, із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування,вчиненого відносно неповнолітньої (згідно редакції КК України, чинної на час вчинення даного діяння).

Призначаючи покарання обвинуваченому колегія суддів, згідно ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

ОСОБА_17 раніше не судимий, не перебуває на обліку лікарів нарколога та психіатра (т.1, а.с.73-76).

Тривалий час (з 2008 року по 2019 рік) переховувався від органів досудового розслідування та суду, перебував у розшуку.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання, не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне з урахуванням обставин справи та особи обвинуваченого призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі.

Питання про речові докази вирішується колегією суддів згідно вимог ч.9 ст.100 КПК України, а саме:

- жіночі труси, бюстгалтер, сорочку коричневого кольору та джинси, покривало, зразки крові та слини ОСОБА_21 та ОСОБА_17 (передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Дзержинського РВ КМУ ГУМВС у Дніпропетровській області, т.1, а.с.71-72) знищити.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової генетико-молекулярної експертизи №8-933 від 24.01.2020 року (т.1, а.с.317) у сумі 11354 грн 71 коп.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.374 КПК України суд вважає за необхідне обраний у відношенні обвинуваченого ОСОБА_17 запобіжний захід тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили, продовживши дію вказаного запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, або ж до спливу гранично встановленого строку дії такого запобіжного заходу 60 днів від дати винесення вироку, тобто до 29.08.2021 року при відсутності інших судових рішень з даного приводу.

На підставі ст.72 КК України зарахувати у строк відбування покарання строк знаходження обвинуваченого під вартою з моменту затримання 22.11.2019 року (т.1, а.с.276-279) до моменту набрання вироком законної сили.

При цьому, суд застосовує правову позицію, викладену у рішенні ВПВС у справі № 663/537/17 від 29.08.2018року, відповідно до п.104. якої, якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України).

На підставі викладеного суд зараховує обвинуваченому в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Визнати ОСОБА_31 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.152 КК України та призначити йому покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Строк покарання обчислювати з моменту затримання тобто з 22.11.2019 року.

Зарахувати обвинуваченому в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі з 22.11.2019 року до моменту вступу вироку в законну силу.

Обраний у відношенні ОСОБА_17 запобіжний захід тримання під вартою - залишити без змін до набрання вироком законної сили, продовживши дію вказаного запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, або ж до спливу гранично встановленого строку дії такого запобіжного заходу 60 днів від дати винесення вироку, тобто до 29.08.2021 року при відсутності інших судових рішень з даного приводу.

Речові докази:

- жіночі труси, бюстгалтер, сорочку коричневого кольору та джинси, покривало, зразки крові та слини ОСОБА_21 та ОСОБА_17 (передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Дзержинського РВ КМУ ГУМВС у Дніпропетровській області, т.1, а.с. 71-72) знищити.

Стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової генетико-молекулярної експертизи №8-933 від 24.01.2020 року (т.1, а.с.317) у сумі 11354 грн. 71 коп.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу впродовж 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді:

ОСОБА_32