Справа № 535/236/21
Провадження № 1-кп/535/44/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Котельва кримінальне провадження за№ 0000032 від 18 лютого 2021 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Пархомівка, Краснокутського району, Харківської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, маючої повну загальну середню освіту, незаміжньої, на утриманні неповнолітніх дітей не маючої, непрацюючої, проживаючої без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої: 1) 21.08.2002 року Краснокутським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки, 21.01.2004 року Краснокутським районним судом Харківської області переглянуто вирок яким відмінений іспитовий строк і направлено в місця позбавлення волі; 2)17.09.2007 року Краснокутським районним судом Харківської області за ч.2 ст.384, ч.1 ст.75, ч.1 ст.76 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік; 3) 28.02.2012 року Котелевським районним судом Полтавської області за ч.1 ст.185, ч.3 ст.185, ст.ст. 70, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; 4) 02.10.2012 року Котелевським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ст.ст. 70, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; 5) 01.02.2013 року Котелевським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнена 31.12.2015 року по відбуттю строку покарання; 6) 01.07.2016 року Котелевським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст.75, ст.76 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком два роки; 7) 02.11.2016 року Котелевським районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. 12.12.2018 року звільнена умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 28 днів,

в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена ОСОБА_4 маючи судимості не зняті і не погашені в установленому законом порядку, на шлях виправлення не стала та повторно вчинила новий корисливий злочин при наступних обставинах, а саме 16.02.2021 року близько18 години маючи злочинний умисел, спрямований на власне незаконне збагачення шляхом вчинення крадіжки, переслідуючи корисливий мотив, таємно, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом підбору ключа до замка воріт проникла до гаражного приміщення домогосподарства ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , звідки вчинила крадіжку електричного точила марки «Темп» вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-21/2211-ТВ від 23.02.2021 року становить 1816 гривень 33 копійки, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму. Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядилася на власний розсуд.

Матеріальна шкода заподіяна злочином становить 1816 гривень 33 копійки, яка під час досудового розслідування відшкодована в повному обсязі, шляхом повернення викраденого майна працівниками поліції.
У судовому засіданні після роз`яснення головуючим суті обвинувачення ОСОБА_4 в присутності свого захисника адвоката ОСОБА_5 чітко зазначила суду, що їй зрозуміло суть обвинувачення, вона визнає себе винною повністю та виявила бажання давати суду показання.
Під час системного допиту в ході судового засідання обвинувачена ОСОБА_4 в свої поясненнях суду свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні (злочині) визнала повністю, підтвердивши фактичний виклад обставин зазначених в обвинувальному акті, щодо місця, часу та викраденого чужого майна. Пояснивши суду, що дійсно 16 лютого 2021 року в вечірній час, зайшла до домогосподарства громадянина ОСОБА_6 , і з приміщення гаража викрала електро-точило, яке здала на металобрухт. В подальшому про крадіжку дізналися працівники поліції, викрадене точило вилучили та повернули потерпілому. Обвинувачена ОСОБА_4 , також пояснила суду, що вину визнає повністю, щиро розкаюється, шкодує про вчинене, просить суд суворо не карати її, бо більше не хоче до в`язниці.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив факт вчинення з його гаража крадіжки електричного точила, яке скоїла ОСОБА_4 . Потерпілий зазначив суду, що жодних претензій до обвинуваченої він не має, по призначенню покарання покладається на розсуд суду.

Оскільки учасники судового провадження прокурор, потерпілий, обвинувачена та захисник адвокат вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом було роз`яснено прокурору ОСОБА_3 , обвинуваченій ОСОБА_4 , захиснику адвокату ОСОБА_5 та потерпілому ОСОБА_6 , що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд системно допитавши обвинувачену, потерпілого проаналізувавши норми кримінального закону, вважає, що винуватість ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) за встановлених вище у вироку обставин, які також підтверджуються показаннями наданими самою обвинуваченою, що є процесуальним джерелом доказів, і знайшли своє підтвердження безпосередньо у судовому засіданні.

Суд зазначає, що згідно пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» визначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Суд дійшов висновку, що обвинувачена ОСОБА_4 , винна в скоєнні тяжкого кримінального правопорушення (злочину) за вище вказаних обставин, а саме в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаної з проникненням в інше приміщенняпотерпілого ОСОБА_6 , і кваліфікує її дії за ч. 3 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченій суд виходить, із вимог ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винної, обумовлену тим, що вона раніше неодноразово судима, також суд врахував позицію потерпілого який ніяких претензій до неї не має.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочину), активне сприяння розкриттю злочину, відсутність будь-яких тяжких наслідків.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням пом`якшуючих та обтяжуючих обставин покарання обвинуваченої, позицію публічного обвинувача та потерпілого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкції відповідної частини та статті КК України,не в максимальній межі, так-як максимальна межа санкції ч. 3 ст. 185 КК України буде карою, а не покаранням за вчинення конкретного злочину.Крім цього суд виходить з того, що правосуддя в Україні має здійснюватися на засадах принципів справедливості та індивідуалізації. Аоскільки обвинувачена ОСОБА_4 в теперішній час не являється надзвичайно небезпечною особою і її перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, суд вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням, встановивши обмеження, передбачені ст. 76 КК України.

Таке покарання на думку суду, буде справедливим, співмірним та домірним вчиненому обвинуваченою кримінальному правопорушенню (злочину), необхідне і достатнє для виправлення і соціальної реабілітації обвинуваченої ОСОБА_4 , а також попереджатиме і запобігатиме вчиненню обвинуваченою нових злочинів і в повній мірі відповідатиме меті кримінального покарання.

Процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-21/2211-ТВ від 23.02.2021 року в сумі 653 гривні 80 копійок, затрачених експертами Полтавського НДЕКЦ МВС України відповідно до вимог ст. 124 КПК України, необхідно стягти на користь держави з обвинуваченої ОСОБА_4 .

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_6 по даному кримінальному провадженню не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження та запобіжного заходу щодо обвинуваченої ОСОБА_4 відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування не застосовувалися.

Питання про речові докази по кримінальному провадженню, суд вирішує відповідно до вимог 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 371, 373, 374, 376, КПК України, суд;-

У Х В А Л И В:

Обвинувачену ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання: по ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання, якщо вона протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти обов`язки на ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробаціїпро зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по кримінальному провадженню, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а саме: електричне точило марки «Темп», сірого кольору, потужністю 500 Вт, яке передане під зберігаючу розписку потерпілому ОСОБА_6 , вважати даний речовий доказ повернутим потерпілому ОСОБА_6 .

Надані прокурором матеріали, що стосуються речових доказів судових витрат та, що характеризують особу обвинуваченої по кримінальному провадженню залишити на зберіганні при обвинувальному акті в матеріалах судового провадження.

Стягти з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення судової експертизи в сумі 653 гривні 80 копійок.

Вирок може бути оскаржений через Котелевський районний суд Полтавської області до Полтавського Апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченій, прокурору та потерпілому вирок вручити негайно після його проголошення.

Роз`яснити, обвинуваченій, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1