Справа № 182/5622/19
Провадження № 1-кп/0182/113/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.05.2021 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинення кримінального правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.07.2019 № 0001826 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянки України, яка зареєстрована у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , не працює, вдова, на утриманні має неповнолітню дитину доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із середньою-спеціальною освітою, раніше судима:
- 21.08.2019 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту. 29.04.2020 звільнена по відбуттю строку покарання;
- 18.05.2020 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнена з іспитовим строком 1 рік;
- 18.09.2020 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років 10 днів позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
(у режимі відеоконферецзв`язку з ДУ «Кам`янська виправна колонія № 34»)

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_3 07.07.2019 приблизно о 18:05 год. перебувала біля під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_3 , де побачила потерпілу ОСОБА_6 , на шиї у якої помітила золотий ланцюжок. Після чого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 в той час, як ОСОБА_6 відчинила вхідні двері під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_3 , зайшла до вищевказаного під`їзду та по сходам почала підійматись на 2 поверх.
Таким чином, ОСОБА_3 , зайшовши разом зі ОСОБА_6 до під`їзду № 4 у будинку АДРЕСА_3 , та, дочекавшись поки ОСОБА_6 зайшла на сходи першого поверху, почала спускатись в низ.
Після чого, ОСОБА_3 , перебуваючи в той самий час, та в тому самому місці, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дії, їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порівнявшись зі ОСОБА_7 , притиснула рукою останню до стіни під`їзду, тим самим долаючи опір ОСОБА_6 , та, причиняючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, після чого другою рукою шляхом ривка з шиї потерпілої відкрито, умисно, з корисливих мотивів, заволоділа золотим ланцюжком 583 проби, вагою 2,19 г, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 253 від 17.07.2019 становить 1 916,25 грн., який належить ОСОБА_6 , але була помічена та зупинена мешканцем цього під`їзду ОСОБА_8 , тобто виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі.
Своїми умисними діями, які виразилися в закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчинений повторно, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.

Позиція обвинуваченої

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину свою визнала у повному обсязі та суду показала, що влітку 2019 року приблизно о 18.00 год. вона знаходилася на подвір`ї будинку, що знаходиться в районі Нікопольського відділу поліції. Побачила жінку похилого віку, яка сиділа на лавці та познайомилася з нею. Жінка попросила провести її, вона пішла з нею до під`їзду. У вказаної жінки на шиї вона помітила золотий ланцюжок і вирішала зірвати його. Коли зайшли до під`їзду, вона зірвала з шиї жінки ланцюжок і почала вибігати з під`їзду. На зустріч в цей момент їй ішов чоловік. Так як потерпіла кричала, вказаний чоловік схопив її за руку, після чого викликали поліцію. Ланцюжок у неї вилучили. На даний час вона вже не пам`ятає який на вигляд був ланцюжок, ніби був тоненький. У скоєному кається. На даний час зробила для себе належні висновки і більше так робити не буде.

Позиція потерпілої

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Стосовно покарання покладається на розсуд суду.

Досліджені в судовому засіданні докази

У судовому засіданні досліджено письмові докази, законність, належність та достовірність яких учасниками судового провадження не оспорювалася та визнані судом допустимими, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0001826:
- електронний рапорт від 07.07.2019, згідно якого 07.07.2019 о 18.08 год. надійшло повідомлення до Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області зі служби «102» про те, що 07.07.2019 о 18:07 год. за адресою: АДРЕСА_4 невідома жінка у під`їзді зірвала золотий ланцюжок у жінки похилого віку, ОСОБА_6 , 1930 року народження. Зі слів заявника він затримав грабіжницю та утримує її. Заявник ОСОБА_8 (а.п. 10);
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 07.07.2019 потерпілої ОСОБА_6 , у якому вона вказує, що 07.07.2019 о 18.07 год. невідома особа в під`їзді № 4 будинку АДРЕСА_3 шляхом ривка зірвала у неї з шиї належний їй золотий ланцюжок. Бачила особу, яка вчинила кримінальне правопорушення та зможе її впізнати. (а.п. 11);
- протокол огляду місця події від 07.07.2019 четвертого під`їзду у будинку АДРЕСА_3 . Під час огляду нічого не виявлено та не вилучено. До протоколу огляду додано фото-таблицю. (а.п. 13-15);
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.07.2019, в ході якого потерпіла ОСОБА_6 з 4-ох осіб упізнала ОСОБА_3 (особу під № 2), як жінку, яка 07.07.2019, в вечірній час приблизно о 18.00 год., знаходячись у четвертому під`їзді будинку АДРЕСА_3 , відкрито викрала належний їй золотий ланцюжок. Упізнає її за зовнішніми ознаками, а саме: кольором волосся, рисами обличчя. (а.п. 19-21);
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.07.2019, в ході якого свідок ОСОБА_8 з 4-ох осіб упізнав ОСОБА_3 (особу під № 4), як жінку, яка 07.07.2019 шляхом ривка заволоділа золотим ланцюжком, належним ОСОБА_6 . Упізнає її за зовнішніми ознаками, а саме: кольором волосся, рисами обличчя. (а.п. 24-26);
- заяву ОСОБА_8 про добровільне надання співробітникам поліції для огляду та вилучення золотого ланцюжка. (а.п. 27);
- протокол огляду від 07.07.2019, згідно якого проведено огляд золотого ланцюжка у виді паяних кілець, який розірваний на дві частини. Одна частина ланцюжка довжиною 60 см., друга частина 8 см. з кільцем з застібкою. Ні кільці є напис 8 МБ, проба 583. Золотий ланцюжок вилучено. Під час проведення огляду здійснювалося фотографування. До протоколу огляду додано фото-таблицю. (а.п. 28-30);
- розписку ОСОБА_6 , про отримання від співробітників поліції належного їй золотого ланцюжка, що складається з двох шматків, загальною довжиною 68 см. (а.п. 33);
- висновок судово-товарознавчої експертизи № 253 від 17.07.2019, відповідно до якого: ринкова вартість золотого ланцюжка 583 проби, вагою 2,19 г, бувшого у вжитку, станом на момент вчинення злочину, а саме на 07.07.2019 складає 1 916 грн. 25 коп. (а.п. 58-61).

Оцінка доказів судом

Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченої винною у вчиненні кримінального правопорушення, за якими вона обвинувачується.
Стандарт доведення винуватості поза розумним сумнівом в контексті рішень ЄСПЛ означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.
Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчинений повторно.
Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.

Призначення покарання

При визначенні виду та міри покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, вимоги ч. 3 ст.. 68 КК України, яка передбачає, що за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК.
Призначаючи покарання обвинуваченій суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином (ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України).
Також суд враховує обставини справи та особу винної.
Так, ОСОБА_3 раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення умисних, корисливих злочинів (а.п. 62). Є працездатною особою, але ніде не працює. Має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується негативно (а.п. 68). Вдова, на утриманні має неповнолітню дитину доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.п. 67). Як вбачається з характеристики (а.п. 68), неповнолітній доньці ОСОБА_3 належної уваги та догляду не приділяє. Не перебуває на психіатричному та наркологічному обліку (а.п. 64-65).
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України) та визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України).
При цьому, судом враховується, що щире каяття ОСОБА_3 проявилося в критичній оцінці нею свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що вона більше подібного не вчинить і бажає виправитись.
Обставина, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України - вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку (п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України).
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 21.08.2019 р. вироком Нікопольського міськрайонного суду ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 6 місяців, вона відбувала покарання за цим вироком з 29.10.2019 до 29.04.2020, а 18.09.2020 вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 10 днів, яке вона на даний час відбуває.
У даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України - 07.07.2019, тобто до постановлення вироків Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.08.2019 та від 18.09.2020.
Зокрема, за вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення (злочин), їй необхідно призначити покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано її дії, у виді позбавлення волі, а остаточне покарання, з огляду на те, що нове кримінальне правопорушення (злочин) вона вчинила до постановлення вироків Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.08.2019 та від 18.09.2020, за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, яке відповідатиме загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарання, у виді позбавлення волі. А також підлягає зарахуванню покарання, відбуте повністю за попереднім вироком від 21.08.2019, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу, відповідно до пп. а) п. 1) ч.1 якого одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту, а також час відбування покарання за вироком від 18.09.2020.
Враховуючи вищезазначені обставини, суд не вбачає підстав для застосування ст. 69, 75 КК України.
Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Вирішення цивільного позову

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Вирішення питання про запобіжний захід

Стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, строк дії якого закінчився.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирішення питання про долю речових доказів

Суд вирішує долю речових доказів відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Речовий доказ:
- золотий ланцюжок 583 проби вагою 2,19 г, який складається з двох шматків загальною довжиною 68 см., який передано потерпілий ОСОБА_6 - залишити останній.

Вирішення питання про процесуальні витрати

Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченої процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи № 253 від 17.07.2019 згідно довідки в сумі 170 грн. 00 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому їй обвинуваченню за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань за вироками Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2019 року та від 18 вересня 2020 року та за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Строк покарання рахувати з моменту проголошення вироку.
Строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно ОСОБА_3 закінчився.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Зарахувати у строк відбування покарання за цим вироком строк відбування покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2019 року з 29.10.2019 до 29.04.2020 з розрахунку один день арешту за один день позбавлення волі, та строк відбування покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2020 року з 01.12.2020 до дня проголошення вироку.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта при проведенні товарознавчої експертизи, згідно довідки 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп.
Речовий доказ:
- золотий ланцюжок 583 проби вагою 2,19 г, який складається з двох шматків загальною довжиною 68 см., який передано потерпілий ОСОБА_6 - залишити останній.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Сторони кримінального провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1