УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.03.2021 Справа №607/2827/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної школи, заданої внаслідок вчинення злочину у кримінальному провадженні за № 0001816 від 19 серпня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 185, ч.4 ст. 187 КК України -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001816 від 19 серпня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 185, ч.4 ст. 187 КК України.

09 березня 2021 року ОСОБА_2 подав до суду цивільний позов до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної школи, завданої внаслідок вчинення злочину, в якому просив визнати його цивільним позивачем, а підозрюваних - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 цивільними відповідачами у кримінальному провадженні № 0001816 від 19.08.2020 року, стягнути на його користь з відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 80 000 грн та накласти арешт на все майно, яке належить відповідачам з метою забезпечення цивільного позову.

В обґрунтування вимог, позивач вказує, що він визнаний потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001816 від 19.08.2020 року. Внаслідок неправомірних дій відповідачів у даному кримінальному провадженні, які полягали у викрадені грошових коштів, він зазнав матеріальних збитків у сумі 80 000 грн.

Згідно із ч.4, ч.5 ст. 128 КПК України форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Суд, розглянувши матеріали позову, вважає, що позовна заява позивача в частині забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України та є необґрунтованою, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до положень частин 1-2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Крім того, у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Верховний Суд зазначає, що клопотання про забезпечення позову повинно бути вмотивованим і обґрунтованим доказами наявності реальних загроз чи утруднень майбутнього виконання рішення суду, співмірністю заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, їх відповідність предмету позовної вимоги, відсутністю порушень прав третіх осіб заходами забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Висновок суду про необхідність вжиття заходів забезпечення позову не може грунтуватися на припущеннях позивача.

Із змісту поданої заяви встановлено, що позивачем необґрунтовано належними та достатніми доказами необхідність забезпечення позову, не надано жодного доказу щодо реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, неможливість відповідачів сплатити позивачу кошти у разі задоволення позову.

У заяві не наведено жодних конкретних доказів того, що відповідачі будуть ухилятись від виконання можливого рішення суду чи створювати обставини, які б утрудняли чи унеможливлювали його виконання та без вжиття заходів забезпечення позову захист прав та інтересів позивача стане неможливим.

Крім того, позивач просить накласти арешт на все майно трьох відповідачів, при цьому у прохальній частині заяви не вказано, на яке саме майно слід накласти арешт та їхню вартість, а тому вважаю, що вид забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно відповідачів є неспівмірним із обсягом позовних вимог про стягнення грошових коштів в сумі 80 000 грн., оскільки матеріали цивільного позову не містять відомостей про майно відповідачів та їхню ринкову вартість.

Також, всупереч вимогам п. 5 та п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову відсутні пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, які встановленні ст. 154 ЦПК України та не вказана ціна позову, про забезпечення якого просить заявник, котрі є імперативними умовами змісту заяви про забезпечення позову та прийняття судом цієї заяви до розгляду.

Згідно з вимогами ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини, суд вважає, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК, а тому її слід повернути заявнику.

Заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки позовної заяви в частині забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

Керуючись ст. 128 КПК України, ст..ст. 151-154, 261, 352-355 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної школи, заданої внаслідок вчинення злочину у кримінальному провадженні за № 0001816 від 19 серпня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 185, ч.4 ст. 187 КК України в частині забезпечення позову повернути позивачу.

Роз`яснити, що позивач не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки в частині заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 15 днів з дня складення повного тексу судового рішення. Якщо ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1