Справа № 344/4685/21
Провадження № 11-сс/4808/111/21
Категорія ст.173 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

представника скаржника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 березня 2021 року про арешт майна, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 березня 2021 року задоволено клопотання прокурора. Накладено арешт на транспортний засіб, а саме автомобіль марки «Land Rover», моделі «Range Rover Evoque», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з забороною на користування, розпоряджання та відчуження, ключі від автомобіля, що були вилучені у громадянина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час огляду місця події 23.03.2021, до проведення всіх необхідних слідчих дій та експертиз, або його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Не погодившись з вказаним рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу. Просив скасувати ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 березня 2021 року і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000064 від 24.03.2021 року за ст. 290 КК України.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що прокурор безпідставно звернувся з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вже має статус арештованого. Так, на час постановлення оскаржуваної ухвали і по даний час автомобіль являється речовим доказом і на нього накладено арешт ухвалою слідчого судді від 26.12.2019 року в рамках кримінального провадження №0004250 від 19.12.2019 року за ч.4 ст. 358 КК України. При цьому, за заявою ОСОБА_9 , ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду ОСОБА_10 від 22.06.2020 року частково скасовано арешт на вищевказаний автомобіль в частині заборони його користування і постановою про передачу речового доказу на зберігання від 23.06.2020 року автомобіль марки «Land Rover», моделі «Range Rover Evoque», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернуто ОСОБА_9 . Водночас в рамках кримінального провадження №0004250 від 19.12.2019 року вже проведено ряд експертиз як свідоцтва про реєстрацію автомобіля, так і його номера кузова. При цьому, звертає увагу на те, що володілець майна ОСОБА_9 , участі в судовому засіданні по розгляду клопотання прокурора про арешт майна не брав, жодної заяви про те, що він просить суд розглядати клопотання без його участі і про те, що не заперечує проти задоволення клопотання суду не подавав. Через відсутність ОСОБА_9 в судовому засіданні, останній позбавлений був можливості заперечити проти задоволення клопотання прокурора.

Представник стверджує, що ОСОБА_9 сам являється потерпілим від злочину (шахрайства), оскільки ним законно придбано автомобіль, який, як виявилося згодом, має ознаки підробки. Будучи потерпілим, ОСОБА_9 бажає хоча б часткового врахування його інтересів і забезпечення таким чином можливості користування майном, яке є речовим доказом. ОСОБА_9 несе повну відповідальність за збереження автомобіля, оскільки це майно прийнято ним на відповідальне зберігання.

Крім того, представник вважає, що строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді ними не пропущено, оскільки його слід обчислювати тільки з 21.04.2021 року, коли він ознайомився із матеріалами справи і зняв копію оскаржуваної ухвали.

Під час апеляційного розгляду:

- представник скаржника адвокат ОСОБА_8 просив задовольнити вимоги апеляційної скарги;

- прокурор вважав, що ухвала слідчого судді є законною, а подана апеляційна скарга є необґрунтованою, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, сектором дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000064, внесеному в ЄРДР 24.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що 23.03.2021 до Івано-Франківського РУП ГУНП надійшов рапорт начальника ВРАМ ДТП УПП в Івано-Франківській області майора поліції ОСОБА_11 про те, що 23.03.2021 в м. Івано-Франківську по вул. Галицька, 145 зупинено автомобіль марки «Range Rover», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому виявлено зміну номерів кузова транспортного засобу.

23 березня 2021 року в ході огляду місця події старшим дізнавачем сектору дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області вилучено автомобіль марки «Land Rover», моделі «Range Rover Evoque», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який поміщено для подальшого зберігання на територію спеціального майданчика ГУНП в Івано-Франківській області, по вул. Січинського, 5/В, у м. Івано-Франківську, а також було вилучено ключі від вказаного автомобіля.

24 березня 2021 року автомобіль марки «Land Rover», моделі «Range Rover Evoque», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також ключі від автомобіля визнано речовими доказами та після вилучення зберігаються на території спеціального майданчика ГУНП в Івано-Франківській області, по вул. Січинського, 5/В, у м. Івано-Франківську.

24 березня 2021 року прокурор Окружної прокуратури м. Івано-Франківська звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт зазначеного вилученого майна з метою збереження речових доказів.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 березня 2021 року задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на майно.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до положень абз.2 ч.10 ст.170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на положення ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним кримінальним процесуальним законом, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (зникнення чи відчуження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вказане у клопотанні майно, забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В розумінні ч. 1 ст. 98 КПК України автомобіль марки «Land Rover», моделі «Range Rover Evoque», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є речовим доказом в даному кримінальному провадженні, оскільки об`єктом злочину, передбаченого ст.290 КК України, є контрольоване використання транспортних засобів, їх вузлів та агрегатів, предметом злочину є ідентифікаційний номер, номери двигуна, шасі або кузова, номерна панель з ідентифікаційним номером транспортного засобу.

Відповідно до ухвали слідчого судді, арешт на зазначений автомобіль був накладений з метою забезпечення збереження речових доказів, тобто на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу, та при вирішенні питання про накладення арешту в даному випаду слідчий суддя мав врахувати лише можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, що ним і було зроблено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді прийнята у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту та перевірив доцільність накладення арешту у даному кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують і не дають підстав вважати, що під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно, слідчим суддею були порушені вимоги закону, які б давали підстави для скасування судового рішення.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи представника скаржника адвоката ОСОБА_8 на те, що у іншому кримінальному провадженні вже встановлено, що автомобіль марки «Land Rover», реєстраційний номер НОМЕР_1 , має зміни щодо ідентифікаційного номера кузова та вирішено питання щодо арешту вказаного транспортного засобу.

Зокрема, згідно висновку експерта за результатами трасологічного дослідження транспортного засобу №1105/20-28 від 29 травня 2020 року ідентифікаційний номер кузова ( НОМЕР_2 ) автомобіля марки «Land Rover», реєстраційний номер НОМЕР_1 , має ознаки втручання, зокрема змінений шляхом знищення всіх його знаків, з наступним внесенням на площадку для ідентифікаційного номера кузова наявних знаків номера кузова. Таким чином, сам транспортний засіб марки марки «Land Rover», моделі «Range Rover Evoque», реєстраційний номер НОМЕР_1 , підпадає під поняття речового доказу, оскільки зберігає на собі сліди, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Разом з тим, колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення на момент його ухвалення, у зв`язку з чим звертає увагу на те, що суд першої інстанції не мав даних про те, що існує інше кримінальне провадження, в межах якого було вирішено питання щодо арешту автомобіля марки «Land Rover», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Колегія суддів звертає увагу на те, що зі змісту доводів прокурора вбачається, що за період, який пройшов з часу ухвалення судового рішення, органом досудового розслідування проведено ряд слідчих дій, які дозволили на підставі відповідного експертного висновку встановити, що автомобіль марки «Land Rover», реєстраційний номер НОМЕР_1 , дійсно має втручання щодо зміни ідентифікаційного номера кузова. При цьому, на відміну від попередньої експертизи, на яку посилається представник скаржника, органу досудового розслідування вдалося встановити справжній ідентифікаційний номер кузова транспортного засобу, що надає правові підстави для подальших слідчих дій. Крім того, прокурор звертає увагу, що подальше використання скаржником ОСОБА_9 автомобіля марки «Land Rover», реєстраційний номер НОМЕР_1 , може призвести до порушення прав інших осіб. Зокрема, вказує на те, що органом досудового розслідування було встановлено, що вищевказаний транспортний засіб має реєстраційний номер, який повністю збігається з іншим транспортним засобом, власник якого вже неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за правопорушення, які були вчинені з використанням автомобіля марки «Land Rover», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Колегія суддів, враховуючи, що з моменту накладення арешту на транспортний засіб пройшов доволі тривалий строк, протягом якого органом досудового розслідування проводились певні слідчі дії, звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При апеляційному розгляді не встановлено істотних порушень норм КПК України, які є підставою для скасування ухвали слідчого судді, і не вбачаються такі підстави і зі змісту апеляційної скарги.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 405, 407, 409, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 березня 2021 року про арешт майна залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5