Справа № 333/7402/20
Провадження № 1-кп/333/349/21
ВИРОК
Іменем України
03 березня 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжя, громадянина України, українця, освіта повна середня, не одруженого, зареєстрований і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 09.10.2020 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.190 КК України до 80 годин громадських робіт. 17.12.2020 року знятий з обліку Комунарського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області у зв`язку з відбуттям покарання, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи особою раніше судимою за вчинення корисливого кримінального правопорушення проти власності, судимість за яке у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно скоїв аналогічне кримінальне правопорушення за таких обставин.
10.11.2020 року, приблизно о 18-00 годині, ОСОБА_5 , знаходячись біля супермаркету «АТБ», який розташований по вул. Ситова, 3 у м. Запоріжжі, маючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, підійшов до неповнолітнього ОСОБА_4 , під час розмови з яким, шляхом обману, під приводом перевірки інформації, заволодів мобільним телефоном марки «Samsung» моделі «А41» в корпусі чорного кольору, IMEI (1): НОМЕР_1 , вартість якого складала 6 565 грн. 02 коп., який належить потерпілій ОСОБА_6 .
Після цього, ОСОБА_5 разом із вказаним мобільним телефоном зник з місця вчинення кримінального правопорушення, тим самим розпорядився ним на власний розсуд.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_6 було спричинено майнову шкоду на зазначену суму.

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 надійшов 22.12.2020 року, відповідно до якого останній обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений повідомив, що він з потерпілою уклали угоду про примирення. Згідно вказаної угоди, 17 грудня 2020 року між потерпілою та обвинуваченим у кримінальному провадженні №0002658, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.11.2020 року у порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, за спільною ініціативою та обопільною згодою укладено угоду про примирення.
У судовому засіданні ОСОБА_5 визнав свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, у повному обсязі та пояснив, що зобов`язується до 20.09.2021 року потерпілій ОСОБА_6 відшкодувати матеріальну шкоду за мобільний телефон, яким він заволодів, у сумі 6 565 грн. 02 коп. Також, обвинувачений зможе виконати усі умови, передбачені угодою.
ОСОБА_5 та потерпіла підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просили її затвердити, призначивши узгоджену в ній міру покарання.
Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди про примирення.
На виконання вимог ст. 474 КПК України, судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

Таким чином, суд, заслухавши потерпілу, обвинуваченого, думку прокурора, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України дійшов до такого.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
У п. 113 рішення ЄСПЛ у справі «Коваль проти України» від 19 жовтня 2006 року, суд наголосив, що «основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження - забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь - якого кримінального обвинувачення».
Стаття 6 Конвенції гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роу і Дейвіс проти Сполученого Королівства»). А також у рішеннях в справах «Леонід Лазаренко проти України» від 28 жовтня 2010 року та «Боротюк проти України» від 16 грудня 2010 року, у пунктах 52 та 80 яких, відповідно, зазначено, що «… ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися - у відкритий чи мовчазний спосіб - від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (рішення у справі «Сейдович проти Італії»).

Пунктом 1 частини 1 статті 468 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.
Зі змісту угоди про примирення від 17.12.2020 року вбачається, що вона відповідає вимогам, встановленим в ст. 471 КПК України, так як містить усі необхідні реквізити.
Відповідно до умов зазначеної угоди ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.190 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин та покарання, яке повинен понести обвинувачений. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч.2 ст.190 КК України у виді 2 років обмеження волі з випробуванням строком 1 рік. Також, угодою передбачено звільнення ОСОБА_5 на підставі ст.75 КК України із застосуванням вимог ст.76 КК України.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні сторонам угоди.
Крім того, судом встановлено, що укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, ОСОБА_5 зможе виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Для з`ясування добровільності укладення угоди прокурором надані матеріали провадження №0002658, які судом вивчені на предмет наявності скарг обвинуваченого та потерпілої під час досудового розслідування, але останні відсутні.
Також, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а потерпіла розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.
Судом встановлено, що дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.ст. 56 та 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, і обставину, що пом`якшує йому покарання, а саме: щире каяття. ОСОБА_5 не є особою з інвалідністю, військовослужбовцем строкової служби чи пенсіонером.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 471 КПК України та КК України, враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснені та зрозумілі наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав та необхідність затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення останньому узгоджених сторонами виду та міри покарання.

Цивільний позов та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складають 326 грн. 88 коп. за залучення експерта на проведення судової товарознавчої експертизи.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Враховуючи, що процесуальні витраті, зазначені в обвинувальному акті документально підтверджені матеріалами кримінального провадження (довідкою про витрати на проведення експертизи № 1692-20 від 09.12.2020 року), тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченого зазначених витрат на користь держави.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 370, 373, 374, 468, 469, 471, 473 - 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 17.12.2020 року у кримінальному провадженні №0002658, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.11.2020 року, укладену між потерпілою ОСОБА_7 і обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
Згідно вимог ст. 76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 326 (триста двадцять шість) грн. 88 коп. за залучення експерта на проведення судової автотоварознавчої експертизи.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України:
- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 5-7 ст. 474 КПК України, у тому числі, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- потерпілою, виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; не роз`яснення їй наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 6-7 ст. 474 КПК України;
- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1