Провадження №11-кп/801/738/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
Головуючого судді : ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 з доповненнями захисника ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13 травня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0004570 від 22.11.2018 року по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 306, ч.3 ст. 307 КК України,
за участю:
прокурора: ОСОБА_9
захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 травня 2021 року застосовано до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без права внесення застави. Строк тримання під вартою ОСОБА_8 рахувати з моменту затримання.
Захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в подальшому захисник ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 подали доповнення до апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , просили скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13.05.2021 року та постановити нову ухвалу про застосування до ОСОБА_8 альтернативного більш м`якого запобіжного заходу.
Вимоги апеляційної скарги та доповнення до апеляційної скарги мотивовано тим, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без права внесення застави отримано ОСОБА_8 та його захисником ОСОБА_6 безпосередньо перед судом, тому вони не мали змоги ознайомитися з клопотанням та підготувати заперечення, надати необхідні документи про що було проінформовано суд першої інстанції.
Суд всупереч вимогам КПК не змінив раніше обраний запобіжний захід, як це вказано в клопотанні прокурора та в самій оскаржуваній ухвалі, фактично застосував інший запобіжний захід поверх попереднього, тобто на даний час в рамках даного кримінального провадження до ОСОБА_8 застосовано декілька запобіжних заходів.
Ні судом, ні прокурором жодним чином не обгрунтовано ні ризики для обрання запобіжного заходу, ні доцільність застосування самого тяжкого запобіжного заходу, ні обгрунтування неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Захисники звертають увагу на те, що за час проведення слідства, ні в рамках даного кримінального провадження, ні в рамках інших кримінальних проваджень за обвинуваченим ОСОБА_8 не встановлено жодного порушення умов застосованих запобіжних заходів.
Суд був зобовязаний переглянути та оцінити в сукупності усі факти та ризики, а також обставини, передбачені ст. 177, ст. 178 КПК України, а не лише сам факт наявності існування іншої кримінальної справи, що зроблено не було.
Судом було проігноровано факти, що підтверджують тісність соціальних звязків ОСОБА_8 та відсутність необхідності у застосуванні більш тяжкого запобіжного заходу аніж цілодобовий домашній арешт, а саме той факт, що ОСОБА_8 працював менеджером одного із інтернет магазинів дистанційно з дому, доглядав за батьком, який періодично проживає з ним та має встановлену інвалідність.
Тобто, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі проігнорував усі вказані норми, жодним чином не обгрунтував ризики, не довів обставини неможливості обрання більш мякого запобіжного заходу, а лише зсилався на підстави заявлені прокурором, повністю проігнорувавши доводи захисника.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_9 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги з доповненнями захисників, зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0004570 було застосовано 23.11.2018 року з одночасним визначенням застави у розміри 140 960 грн., відповідно до ухвали Вінницького міського суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 26.11.2018 року було внесено заставу, враховуючи те, що запобіжний захід у вигляді застави є безстроковим запобіжним заходом, а обовязки визначені ст. 194 КПК України мають строковий характер, який не може перевищувати двох місяців, сторона обвинувачення зверталася з клопотанням до суду про покладення відповідних обовязків, які були застосовані ухвалою Вінницького міського суду від 24.03.2021 року, однак, поскільки, перебуваючи на запобіжному заході у вигляді застави обвинувачений ОСОБА_8 вчинив новий злочин за ч.2 ст. 307 КК України, відомості про який внесено до ЄРДР у кримінальному провадженні №0000039, за клопотанням сторони обвинувачення від 13.05.2021року, враховуючи те, що перебування обвинуваченого ОСОБА_8 на запобіжному заході у вигляді застави не зупинило його від вчинення нового злочину та не забезпечило належної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд застосував запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, оскільки на даний час встановлено ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, ухвала суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які просили застосувати запобіжний захід не повязаний з тримання під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт, оглянувши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, доповнень захисників, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга з доповненнями не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В провадженні Вінницького міського суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004570 року по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 307 КК України.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Доводи захисників щодо порушення процесуального права та законодавства України є безпідставними.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про застосування обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дотримався вимог кримінального процесуального закону.
Як убачається з матеріалів провадження прокурором копію клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою від 13.05.2021 року, було вручено захиснику ОСОБА_6 , обвинуваченому ОСОБА_8 , про що свідчить їх підпис.
Під час судового розгляду клопотання 13.05.2021 року в Вінницькому міському суді Вінницької області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою захисник ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_8 клопотань про відкладення судового засідання з підстав зазначених у апеляційній скарзі не заявляли, а відтак погодилися на розгляд клопотання.

Вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, суд перевірив доведеність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується особа та особисті обставини життя ОСОБА_8 , які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Судом враховано, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України, зокрема у вчиненні особливо тяжкого, умисного, корисливого злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, вчинених організованою групою, офіційно не працевлаштований, відсутність соціально-стримуючих факторів.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.11.2018 року у кримінальному провадженні № 0004570 ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та одночасно визначено розмір застави у сумі 140 960 грн., відповідно до ухвали Вінницького міського суду від 23.11.2018 року 26.11.2018 року внесено заставу, в зв`язку з чим обвинуваченого ОСОБА_8 було звільнено з під варти з покладенням обов`язків визначених ст. 194 КПК України.
Ухвалою Вінницького міського суду від 24.03.2021 року на обвинуваченого ОСОБА_8 покладено обов`язки за заставою передбачені п.1, п.3 ч.5 ст. 194 КПК України до 24.05.2021 року.
Оскільки 31.03.2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні № 0000039 від 10.01.2021 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, прокурор звернувся 13.05.2021 року з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з існуванням підстави, передбаченої п.5 ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи те,що ОСОБА_8 , незважаючи на наявність кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0004570 22.11.2018 року, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке зареєстроване в ЄРДР за № 0000039 від 10.01.2021 року.
За таких обставин, висновки суду, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, визначеним в ст.177 КПК України, а саме спробам ОСОБА_8 переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, з урахуванням того, що обвинуваченому оголошено про підозру в рамках іншого кримінального провадження, що свідчить про небажання обвинуваченого ставати на шлях виправлення є належним чином обгрунтованими.
Посилання захисників на те, що ОСОБА_8 до затримання працював менеджером, мав постійний дохід, доглядав за батьком, який періодично проживає з ним та має встановлену інвалідність, після жахливих подій та крушіння літака, як на обставини, які є підставою для застосування більш мякого запобіжного заходу, суд апеляційної інстанції не приймає, оскільки вказані обставини не спростовують висновки суду щодо доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, відсутні докази проживання батька обвинуваченого чи перебування його на утриманні ОСОБА_8 .
Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що захисники просять про застосування до ОСОБА_8 альтернативного більш м`якого запобіжного заходу, при цьому позицію свою щодо запобіжного заходу у виді застави не визначають.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, доповнень до апеляційної скарги захисників щодо застосування більш мякого запобіжного заходу, суд апеляційної інстанції враховує, що розгляд кримінального провадження щодо обвинуваченого триває, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні 9 епізодів кваліфікованих за ч.3 ст. 307, 1-го епізоду за ч.2 ст. 306 КК України, які віднесені до особливо тяжких, умисних корисливих злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, вчинених у складі організованої групи, його особу та вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави є саме таким запобіжним заходом, який буде достатнім стримуючим засобом, що здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам, доведеним прокурором, а також забезпечити безпеку суспільства від нових протиправних посягань обвинуваченого, враховуючи ступінь суспільної небезпеки злочинів, у яких він обвинувачується.
Враховуючи те, що ОСОБА_8 своїми діями показав свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки, вчиняючи тяжке кримінальне правопорушення , пов`язане з порушенням Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», розуміючи суспільну небезпеку злочинів, пов`язаних зі збутом наркотичних засобів, проявив самовпевненість у безкараності за свої вчинки, тому, перебування його на волі може призвести до можливості переховування від органів досудового розслідування та суду, що в подальшому ускладнить проведення судового розгляду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, невзявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Суд апеляційної інстанції вважає, що, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Суд застосував відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід, який є співмірним кримінальним правопорушенням, у вчиненні яких обвинувачується останній.
Підстави для скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 13.05.2021 року про застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 відсутні.
Керуючись ст.404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції
п о с т а н о в и в :
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги з доповненнями захисників.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13.05.2021 року про застосування запобіжного заходу ОСОБА_8 у виді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

помічник судді ОСОБА_10

28.05.2021 згідно з оригіналом