Справа №127/1919/21
Провадження №1-кп/127/82/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №13, у м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, одруженого, із середньою спеціальною освітою, працюючого різноробочим без офіційного оформлення трудових відносин, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 03.07.2008 Ленінським РВ ВМУ УМВС України у Вінницькій області, раніше судимого:

- 21.06.2005 Ленінським районним судом м. Вінниці за ст. 309 ч.1 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України;

- 02.08.2006 року Староміським районним судом м. Вінниці за ст. ст. 185 ч.3, 190 ч.1, 70 ч.1, 71 ч.4 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 27.03.2008 на підставі постанови Літинського районного суду Вінницької області від 19.03.2008 року, якою невідбуту частину покарання 1 рік 7 місяців 7 днів замінено більш м`яким виправними роботами з відрахуванням 15% заробітної плати в дохід держави, яке постановою Староміського районного суду м. Вінниці від 29.12.2008 року замінено на покарання у виді штрафу в розмірі 969 грн.;

- 05.04.2012 року вироком Староміського районного суду м. Вінниці за ст. 186 ч.2 до покарання у виді 5 років позбавлення волі; згідно ст. ст. 71, 72 покарання за вироком Староміського районного суду м. Вінниці від 02.08.2006 року виконується самостійно; звільнений 21.02.2015 на підставі ухвали Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13.02.2015 умовно-достроково, з невідбутим строком 1 рік 6 місяців 8 днів;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126-1 КК України, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №00015833 від 19.10.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із нею, їх спільними малолітніми дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також малолітнім сином ОСОБА_5 - ОСОБА_8 .

Під час їхнього спільного проживання, впродовж 2019-2020 років, ОСОБА_4 умисно, систематично вчиняв по відношенню до дружини ОСОБА_5 фізичне та психологічне насильство, які виражались у штовханині, стусанах, погрозах заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_5 , а також у майже щоденних, постійних словесних образах, нецензурних лайках, приниженнях, що в результаті призвело до її фізичних та психологічних страждань, погіршення якості її життя.

Так, 20.12.2019 близько 23:00 год., ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою свого проживання у АДРЕСА_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив психологічне насильство відносно своєї дружини ОСОБА_5 , яке виразилося у словесних образах, нецензурних висловлюваннях, приниженні людської честі та гідності, залякуванні та погрозах нанесення тілесних ушкоджень. Внаслідок таких дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 завдано емоційного пригнічення та погіршення психологічного самопочуття.

Продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 25.07.2020 близько 08:55 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою свого проживання, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, вчинив психологічне насильство щодо своєї дружини ОСОБА_5 , яке виразилось у словесних образах, нецензурних висловлюваннях, приниженні людської честі та гідності, залякуванні та погрозах нанесення тілесних ушкоджень. Внаслідок таких дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 завдано емоційного пригнічення та погіршення психологічного самопочуття.

Крім того, 02.01.2020 близько 06:00 год., ОСОБА_4 перебуваючи по вищевказаному місцю проживання в стані алкогольного сп`яніння, знову вчинив фізичне та психологічне насильство щодо своєї дружини ОСОБА_5 яке виразилося у словесних образах, нецензурних висловлюваннях, приниженні людської честі та гідності, залякуванні та погрозах нанесення тілесних ушкоджень. Внаслідок таких дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 завдано емоційного пригнічення та погіршення психологічного самопочуття.

Продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 23.12.2020 року, перебуваючи за адресою свого проживання, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, знову вчинив фізичне та психологічне насильство над своєю дружиною ОСОБА_5 , яке виразилося у тому, що ОСОБА_4 висловлював словесні образи та погрози нанесення тілесних ушкоджень, принижував людську честь та гідність ОСОБА_5 , внаслідок чого остання зазнала психологічних та фізичних страждань.

Вказаними систематичними насильницькими діями ОСОБА_4 заподіяв своїй дружині ОСОБА_5 фізичні та психологічні страждання, які завдали шкоди здоров`ю останньої та призвели до погіршення якості її життя та неналежного виховання дітей, періодично виникаючих емоційних переживань негативного спектру: тривоги, страху, приниження та сорому

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126-1 КК України, визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся та суду пояснив, що він дійсно на протязі останніх 7 років проживає зі своєю дружиною ОСОБА_5 та їхніми трьома неповнолітніми дітьми, на протязі тривалого часу у них з дружиною виникають сімейні сварки та конфлікти, в ході яких він допускав домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_5 за обставин, викладених в обвинувальному акті. Про вчинене шкодує, у вчиненому щиро розкаюється, просив суд не позбавляти його волі.

На даний час його дружина безробітна, у зв`язку із незадовільним станом здоров`я. Він має намір проживати окремо від дружини та дітей, залишивши їх проживати у своєму помешканні.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126-1 КК України визнав повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого, дослідження витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001583 від 19.10.2020 (а.с. 37), суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я, погіршення якості життя потерпілої особи.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_4 є особою раніше неодноразово судимою (т.1 а.с.44-57), посередньо характеризується за місцем проживання (т.1 а.с. 42), та негативно характеризується органом Національної поліції за місцем проживання як особа яка перебуває на обліку як «сімейний насильник» (т.1 а.с. 58), на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с. 40), перебуває на обліку у лікаря-нарколога (т.1 а.с. 41).

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає щире каяття.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає вчинення ним кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який вину визнав у вчиненому щиро розкаявся, суд приходить до висновку, що покарання достатнє для перевиховання та виправлення ОСОБА_4 , а також для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень в майбутньому слід призначити у виді громадських робіт на строк, визначений в межах санкції ч.1 ст. 126-1 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 50, 56, 65-67 КК України, ст. ст. 349 ч. 3, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1