Єдиний унікальний номер справи 201/1763/21
Номер провадження 1-кс/201/568/2021
ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року

слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Дніпрі клопотання слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , поданого у рамках кримінального провадження № 0000183, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 лютого 2021 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, з повною середньою освітою, офіційно не непрацевлаштованого, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
якого повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

встановив:

Слідчий СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000183, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 лютого 2021 року.

З клопотання та доданих до нього матеріалів, вбачається, що Соборним відділенням поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області розслідується кримінальне провадження № 0000183 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 310 КК України.

Подане клопотання вмотивоване тим, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він разом з ОСОБА_7 у невстановлений час та у невстановленому місці, діючи за попередньою змовою, невстановленим способом придбали невстановлену кількість особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс». Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс», з метою збуту, в невстановлений час ОСОБА_4 та ОСОБА_7 розпочали зберігати за місцем свого фактичного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .
Після чого, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, здійснили розфасування придбаного особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс» не менше ніж на десять сліп-пакетів з метою подальшого збуту вказаних сліп-пакетів на території Дніпропетровської області.
15 лютого 2021 року в період часу з 19 год 00 хв по 22 год 25 хв співробітниками Соборного ВП ДВП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 у ході якого у приміщенні квартири було виявлено та вилучено: 10 сліп-пакетів зі особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс», політиленові пакети в кількості 10 штук зі вмістом особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс», пластикове відро зі вмістом особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс».

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, з метою збуту, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

За фактом незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, з метою збуту, вчинений за попередньою змовою групою осіб розпочато досудове розслідування, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 лютого 2021 року за № 0000183 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

15 лютого 2021 року о 19 годині 00 хвилин підозрюваного ОСОБА_4 органами досудового розслідування було затримано в порядку ст. 208 КПК України, про що складено відповідний протокол від 15 лютого 2021 року.

16 лютого 2021 року слідчим СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

На думку слідчого відносно підозрюваного ОСОБА_4 має бути застосований саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існують передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, наявність яких у клопотанні обґрунтована наступним.

Так, підозрюваному на підставі достатніх вагомих доказів повідомлено про підозру у вчиненні умисного, тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна, також офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходів не має, тобто не має міцних соціальних зв`язків, а тому існують ризики можливих спроб підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, що свідчить про неможливість запобігання наведеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, у своєму клопотанні слідчий вказав, що ОСОБА_4 вчинив злочин в групі осіб за попередньою змовою, та перебуваючи на свободі може незаконно впливати на особу, спільно з якою вчинив кримінальне правопорушення з метою уникнення від кримінальної відповідальності та спотворення об`єктивних обставин вчинення злочину.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив його задовольнити.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного, тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років, а тому існують передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України заявлені у клопотанні ризики, які, на його переконання, є повністю доведеними.

Додав, що застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 є недоцільним, оскільки не зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

При цьому, прокурор ОСОБА_3 зазначив, що станом на теперішній час експертизу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів проведено лише по одному із сліп-пакетів, вилучених під час обшуку за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_4 , та встановлено, що речовина рослинного походження, яка в ньому знаходилася є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 9,0306 г.

Водночас, слідчим, як у повідомленні про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, так і у клопотанні, при викладі обставин інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, не зазначена встановлена за висновком експертизи кількість інкримінованого останньому особливо небезпечного засобу канабіс і це є технічною помилкою.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про застосування до його підзахисного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на необґрунтованість підозри його підзахисного у вчиненні інкримінованого злочину, відсутності доказів на підтвердження обставин, викладених у цій підозрі та недоведеність заявлених прокурором ризиків.

Так, на думку сторони захисту, повідомлення про підозру є необґрунтованим та безпідставним, оскільки відсутні жодні об`єктивні докази фіксування факту реалізації наркотичних засобів його підзахисним, а покази свідка ОСОБА_8 про те, що він начебто купував наркотичні засоби у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є сумнівними. Також посилався на невідповідність змісту клопотання про застосування запобіжного заходу вимогам КПК України.

Поряд із цим, просив врахувати, що його підзахисний раніше не судимий і не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання та реєстрації, а тому не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування або суду і тим паче не буде вливати на свою дівчину ОСОБА_7 , у змові з якою йому інкримінується вчинення злочину.

За наведених обставин, просив у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити або застосувати інший більш м`який запобіжний захід у вигляді застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 з приводу повідомленої йому підозри за ч. 2 ст. 307 КК України пояснив, що визнає свою вину у тому, що дійсно за місцем своєї реєстрації вирощував наркотичний засіб канабіс, а за місцем фактичного мешкання зберігав цей наркотичний засіб, адже останні 2 роки він вживає канабіс шляхом куріння. Заперечував наявність попередньої змови між ним та його дівчиною ОСОБА_7 на придбання та зберігання наркотичного засобу канабіс та стверджував, що остання не має ніякого відношення до вирощування та зберігання ним наркотичного засобу, а також заперечував наявність у нього умислу на збут цього наркотичного засобу, вказавши, що вирощував та зберігав канабіс виключно для особистого вживання, адже останні два роки він вживає канабіс шляхом куріння. Підтримав доводи свого захисника та просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, зокрема, доводи прокурора щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, позицію сторони захисту, проаналізувавши та зіставивши їх з вимогами кримінального процесуального закону, приходжу до висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 приходжу до наступних висновків.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зав`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому частиною 4 цієї статті визначено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Під час розгляду клопотання встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15 лютого 2021 року, 17 лютого 2021 року внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 310 КК України.

16 лютого 2021 року слідчим СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 у присутності захисника ОСОБА_5 . ОСОБА_4 повідомлено про підозру вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Сукупність зібраних органом досудового розслідування доказів поза розумним сумнівом доводить причетність ОСОБА_4 до інкримінованого йому злочину, що підтверджується достатніми на цьому етапі слідства доказами, які містяться у матеріалах досудового розслідування: у рапорті слідчого СВ відділення поліції № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 15 лютого 2021 року, у протоколі обшуку за адресою: АДРЕСА_2 від 15 лютого 2021 року та додатків до нього у вигляді фототаблиці, у протоколі допиту свідка ОСОБА_11 від 15 лютого 2021 року, у протоколі допиту свідка ОСОБА_12 від 15 лютого 2021 року, у копії договору оренди квартири (житлового приміщення) від 23 жовтня 2020 року складеного між ОСОБА_13 та ОСОБА_4 на оренду житлового приміщення (квартири) за адресою: АДРЕСА_2 , у висновку експерта № СЕ-19/104-21/5049-НЗПР від 16 лютого 2021 року за результатами проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, у протоколі допиту свідка ОСОБА_14 від 16 лютого 2021 року, у протоколі допиту свідка ОСОБА_15 від 16 лютого 2021 року, у протоколі допиту свідка ОСОБА_16 від 16 лютого 2021 року, у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 від 16 лютого 2021 року, у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_15 від 16 лютого 2021 року, у протоколі обшуку за адресою: АДРЕСА_1 від 15 лютого 2021 року та додатку до нього у вигляді фототаблиці, у висновку експерта № СЕ-19/104-21/5082-Д за результатами проведеної дактилоскопічної експертизи від 17 лютого 2021 року.

Отже, наведені вище обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що у достатній мірі доведено прокурором під час розгляду клопотання.

У той же час, слідчий суддя не приймає до уваги доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри через відсутність доказів на підтвердження винуватості його підзахисного у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, адже, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри.

Оцінюючи обґрунтування прокурора на підтвердження наявності наведених у клопотанні ризиків і докази, надані останнім на підтвердження своїх доводів, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором під час розгляду клопотання доведена наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, як можливі спроби підозрюваного ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Так, у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, а тому підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

При цьому, при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Смірнова проти Росії» (Smirnova v. Russia № 71362/01 від 21.07.2003), суд зазначив, що при визначенні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя потрібно враховувати особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Водночас, слідчим суддею враховуються і дані про особу підозрюваного, який офіційно не працевлаштований і не має постійного джерела доходу, що може свідчити про можливість останнього покинути місто, де він мешкає або країну.

А отже, наведені дані про особу обвинуваченого в сукупності з суворістю можливого покарання вказують на існування ризику можливих спроб ОСОБА_4 переховуватись від органу досудового розслідування або суду, ступень якого є досить високим.

Відтак, слідчий суддя погоджується із заявленим прокурором ризиком, передбаченим п. п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, і визнає наявність існування такого ризику доведеним у повній мірі.

Поряд із цим, слідчий суддя вважає недоведеним під час розгляду клопотання наявність ризику визначеного п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на іншу підозрювану з підстав його необґрунтованості та відсутності будь-яких достатніх доказів на підтвердження його існування.

Окрім того, прокурором не доведені відповідними належними доказами обставини, які б свідчили про необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою і, у свою чергу, недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою для запобігання можливим ризикам, в той час, коли сукупність інших обставин, таких, як наявність у підозрюваного ОСОБА_4 зареєстрованого місця проживання, а також той факт, що підозрюваний раніше не судимий і не притягався до кримінальної відповідальності, є тими аргументами, які свідчать не на користь застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, приходжу до висновку про відсутність підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні через недоведеність прокурором неможливості забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного шляхом застосування до нього іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Водночас, ураховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке відноситься до категорії тяжких, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від шести до десяти років з конфіскацією майна та наявність ризику можливих спроб підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування або суду, а також, оцінивши, сукупність встановлених обставин, наведених вище, приходжу до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який, на переконання слідчого судді, здатний запобігти існуючому ризику, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає у цілодобовій забороні підозрюваному ОСОБА_4 залишати житло за адресом: АДРЕСА_1 , де останній зареєстрований, а також є доцільним покласти на останнього передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, наступні обов`язки: не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу органу досудового розслідування, прокурора або суду, прибувати за кожною вимогою до органів досудового розслідування, прокуратури та суду, утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

При цьому, вважаю за необхідне роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання ним обов`язків, покладених судом, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Датою закінчення дії цієї ухвали про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу слід вважати 15 квітня 2021 року.

Відповідно до вимог ч. 3 п. 1 ст. 202 КПК України ОСОБА_4 підлягає негайному доставленню до його місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , де має бути звільнений з-під варти.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 КПК України виконання ухвали про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти відповідно до ч. 3 ст. 181 КПК України на Чечелівське ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Копію ухвали направити до Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області для контролю за поведінкою ОСОБА_4 , та зобов`язати повідомити прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 про постановку на облік підозрюваного.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 131, 176, 177, 178, 181, 183-184, 193-194, 196, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , поданого у рамках кримінального провадження № 0000183, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 лютого 2021 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 15 квітня 2021 року.

Заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цілодобово залишати житло за адресом: АДРЕСА_1 , де останній зареєстрований.

Зобов`язати ОСОБА_4 не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу органу досудового розслідування, прокурора або суду, прибувати за кожною вимогою до органів досудового розслідування, прокуратури та суду, утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання ним обов`язків, покладених судом, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, є 15 квітня 2021 року.

Відповідно до вимог ч. 3 п. 1 ст. 202 КПК України негайно доставити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до його місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 та звільнити з-під варти.

Виконання ухвали про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти відповідно до ч. 3 ст. 181 КПК України на Чечелівське ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Копію ухвали направити до Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області для контролю за поведінкою ОСОБА_4 про постановку на облік останнього повідомити прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 17 годині 30 хвилин 22 лютого 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1