Справа № 404/4370/21
Номер провадження 1-кс/404/2065/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2021 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Кіровського районного суду міста Кіровограда скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача СД Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області та процесуальних прокурорів Кропивницької окружної прокуратури по кримінальному провадженню №0000982, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 подав до Кіровського районного суду міста Кіровограда скаргу в якій просить: визнати протиправними дії дізнавача СД Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_4 та прокурорів, що здійснюють процесуальне керівництво по кримінальному провадженню №0000982 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . У зв`язку з цим просить зобов`язати дізнавача СД Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області визнати його потерпілим, вручити пам`ятку. Також скаржник просить зобов`язати осіб, яким доручено проведення досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення визначити точну кримінально-правову кваліфікацію.

ОСОБА_3 подав заяву про вирішення скарги без його участі, вимоги підтримав.

Дізнавач з прокурором у судове засідання не з`явились, повідомлялись про час та місце розгляду. Їх неявка не перешкоджає у вирішенні заявлених вимог.

Встановлено, що сектор дізнання Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області проводить досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000982 за ст. 356 КК України про те, що громадянин ОСОБА_3 ймовірно не потрапив на особистий прийом до керівника Кропивницької окружної прокуратури.

26.07.2021 року ОСОБА_3 звернувся до дізнавача СД Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_4 та прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво ОСОБА_5 і ОСОБА_6 із заявою про залучення його до кримінального провадження в якості потерпілого. Мотивує тим, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення йому завдаються моральні страждання та принижується його гідність.

Згідно ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого та несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Чинна редакція КПК України не зобов`язує дізнавача, слідчого, прокурора винести процесуальне рішення (ст. 110 КПК України) у формі постанови про залучення особи потерпілим. У разі сумнівів дізнавача, слідчого, прокурора щодо наявності шкоди, останній зобов`язаний перевірити у тому числі і цю обов`язкову кваліфікуючу ознаку можливого злочину, а не обмежувати потерпілого у праві на захист.

Відповідно до вимог п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

На підставі ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

За правилами п. 19 ч. 1 ст. 7 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний прийняти судове рішення керуючись принципами диспозитивності, змагальності, на підставі наявних у матеріалах клопотання доказів. Клопотання вирішується в межах заявлених вимог та наданих доказів, з дотриманням принципів публічності та безпосередності їх дослідження.

Сукупний зміст досліджених обставин підтверджує наявні у ОСОБА_3 права та обов`язки потерпілого у зазначеному кримінальному провадженні. Правильність такого твердження врегульовано ч. 2 ст. 55 КПК України, оскільки права та обов`язки виникають у особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження в якості потерпілого. 09.06.2021 року ОСОБА_3 подав заяву про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, а тому з моменту подачі заяви ОСОБА_3 вже має статус потерпілого.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім цього, не може бути задоволена вимога скаржника щодо зобов`язання осіб, що здійснюють досудове розслідування кримінального провадження №0000982 визначити точну кримінально-правову кваліфікацію.

Відповідно до вимог п. п. 1, 2, 17 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні узгоджуватися із загальними засадами кримінального провадження, зокрема, із забезпеченням права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора та слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Проте, до передбаченого ст. 303-304 КПК України переліку, не входить оскарження правової кваліфікації кримінального правопорушення.

Предметом оскарження в порядку ст. ст. 303-304 КПК України можуть бути лише рішення, дії, бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачений вичерпний перелік рішень, дій, бездіяльності, що підлягають оскарженню під час проведення досудового розслідування. Такий перелік не підлягає поширеному тлумаченню. Обумовлене процесуальне застереження дозволяє звернутись до слідчого судді не з будь-яким питанням, а лише з підстав визначених Законом.

Частиною 2 ст. 303 КПК України визначено порядок оскарження та розгляду інших скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого/прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк. У такому випадку закон повинен містити чітку вимогу про обов`язок слідчого чи прокурора та строк в який зазначені особи зобов`язані їх вчинити.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржено рішення, дія, бездіяльність слідчого чи прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, яку вони зобов`язані вчинити у відповідності до КПК України і ця процесуальна дія має бути вчинена у строки, визначені КПК України.

В іншому випаду, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, особа має право оскаржити рішення слідчого чи прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, чи оскаржити бездіяльність пов`язану з несвоєчасним розглядом поданого нею клопотання, за правилами ст. 220 КПК України.

Перелічені обставини переконують в тому, що в задоволенні вимоги скаржника щодо зміни та визначення правової кваліфікації кримінального про порушення необхідно відмовити. Зазначений висновок узгоджується з роз`ясненнями розділу 1.3. узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування».

Висловлене твердження кореспондується з правовою позицією Конституційного Суду України, згідно якої, обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі Кромбах проти Франції від 13 лютого 2001 року).

Обмеження права потерпілого на стадії досудового розслідування в частині оскарження кримінально-правової кваліфікації кримінального правопорушення, визначено законодавцем і прямо передбачене процесуальним законом, тобто відповідає основним засадам судочинства, визначеним Конституцією України, є пропорційним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 55, 303-304, 307, 309, КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача СД Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області та процесуальних прокурорів Кропивницької окружної прокуратури по кримінальному провадженню №0000982 - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії дізнавача СД Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області та процесуальних прокурорів Кропивницької окружної прокуратури, що полягають у відмові визнання ОСОБА_3 потерпілим по кримінальному провадженню №0000982.

Зобов`язати дізнавача СД Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_4 вручити ОСОБА_3 пам`ятки про права та обов`язки потерпілого.

Відмовити у задоволенні вимоги щодо зобов`язання осіб, яким доручено проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000982 визначити точну кримінально-правову кваліфікацію.

Заперечення на ухвалу слідчого судді можуть бути подані під час підготовчого судового засідання (ч. 3 ст. 307 КПК України).

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1