Номер провадження 1-кп/754/440/21
Вирок
Іменем України

09 лютого 2021 року Деснянський районний суд м. Києва в складі :

судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0005290 відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

06.11.2019 року Деснянським районним судом м. Києва за ст.15ч.2,185ч.1 КК України до штрафу 850грн. Штраф не сплачено.

06.11.2020 року Деснянським районним судом м. Києва за ст.186ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, з іспитовим строком 2 роки.

25.11.2020 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст.296ч.2 КК України на 1 рік позбавлення волі, вирок Деснянського районного суду м. Києва від 06.11.2019 року виконувати самостійно.

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.15ч.2,185ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що 19.11.2020 року приблизно о 18.57год. обвинувачений ОСОБА_4 знаходячись у торгівельному залі магазину «Метро» що по вул.С.Лифаря,2а в м. Києві переслідуючи корисливу мету, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно таємно викрав чуже майно, що належало ТОВ`Метро Кеш Енд Кері Україна», а саме пляшку горілки «Фінляндія», вартістю 309грн.44коп., однак ОСОБА_4 не довів свої злочинні дії до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки пройшовши через розрахункові каси, при виході з магазину був затриманий працівниками охорони магазину.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним, щиро розкаявся, фактичні обставини справи, кількість та вартість викраденого не оспорював та підтвердив вищеописані встановлені судом обставини справи.

Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, а тому його дії необхідно кваліфікувати за ст.15ч.2,185ч.2 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, обставини справи, ненастання тяжких наслідків, дані про його особу, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, задовільно характеризується за місцем проживання, має на утриманні матір, інваліда 2 групи.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 судом визнано щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, який вчинив злочин протягом іспитового строку відбування покарання, суд призначає останньому покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та перевиховання, а також для попередження вчинення нових злочинів у вигляді позбавлення волі, яке він з врахуванням особи і тяжкості скоєного злочину має відбувати в ізоляції від суспільства. При цьому правових підстав для застосування ст.ст.69,75 КК України суд не вбачає, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

З врахуванням того, що ОСОБА_4 був засуджений 06.11.2020 року за ст.186ч.2 КК України до чотирьох років позбавляння волі, з іспитовим строком на два роки, та вчинив злочин в період іспитового строку та до постановляння попереднього вироку, суд при призначенні покарання керується вимогами ст.70ч.4,71 КК України.

Питання з речовими доказами суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.15ч.2,185ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ч.4ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 25.11.2020 року, більш суворим, призначеним цим вироком, ОСОБА_4 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.
На підставі ст.71 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати не відбуте покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 06.11.2020 року та остаточно ОСОБА_4 призначити покарання за сукупністю вироків у вигляді чотирьох років одного місяця позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбуття покарання строк попереднього ув"язнення з 19 листопада 2020 року по 20 листопада 2020 року.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту затримання та поміщення до Київського СІЗО,

Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 06.11.2019 року щодо ОСОБА_4 відповідно до ст.72 КК України виконувати самостійно.

Речові докази: ДВД-диск зберігати при матеріалах справи, інші речові докази повернути законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: