Провадження № 1-кс/686/5899/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні № 0000167 від 18.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України,

встановив:

26.05.2021 року на розгляд слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні № 0000167 від 18.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, накладеного ухвалою слідчого судді Віньковецького районного суду Хмельницької області від 22.12.2020 року на автомобіль «ВАЗ-2121», д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 .

У клопотанні адвокат ОСОБА_3 посилається на те, що слідчим 30.04.2021 винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, а тому підстава для накладення арешту відпала.

Адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився подав заяву про розгляд клопотання без його участі та наполягає на його задоволенні.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у якій висловився, що не заперечує проти задоволення клопотання.

Вивчивши й дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Встановлено, що 18.12.2020 р. близько 17 години 47 хвилин, на автодорозі Віньківці-Станіславівка по вул. Проскурівська, 106, смт. Віньківці Віньковецького району, ОСОБА_4 , 1965 р.н., керуючи автомобілем «ВАЗ-2121», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по правій смузі руху, не обрав безпечної швидкості та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який здійснював рух по правій смузі проїжджої частини у попутному напрямку. В результаті ДТП пішохода ОСОБА_5 госпіталізовано у Віньковецьку ЦРЛ.

Постановою заступника начальника ВРЗСТ СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 кримінальне провадження № 0000167 від 18.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України закрите за відсутністю в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення.

За змістом частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 1 протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо.

Будь-яке втручання у те чи інше право особи право повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, зокрема необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу, бо необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52), тобто іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98), оскільки у справі "Бакланов проти Росії" (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним, а у справі "Ізмайлов проти Росії" (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має не становити "особистий і надмірний тягар для особи".

Отже, гарантія від втручання з боку держави та інших (третіх) осіб у здійснення власником своїх повноважень, перешкоджання перспективі протиправного позбавлення власника його майна, недопустимість дій, які суперечать інтересам власника, можливість захисту зазначеного права становить зміст принципу недоторканності (непорушності) права власності.

За змістом положень ст.2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Окрім того, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням позиції слідчого, та того, що арешт на автомобіль накладено з метою збереження речових доказів, усі експертні дослідження із вилученим транспортним засобом проведені, кримінальне провадження закрите, слідчий суддя вважає за можливе скасувати арешт на указане майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Віньковецького районного суду Хмельницької області від 22.12.2020 року у кримінальному провадженні № 0000167 від 18.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України на автомобіль «ВАЗ-2121», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1