ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 654/1837/21 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/804/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.186 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

З участю секретаря: ОСОБА_5

Адвоката: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсон матеріали кримінального провадження №0000214 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 09.07.2021 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеною ухвалою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 06 вересня 2021 року включно.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій вважає дану ухвалу необґрунтованою, незаконною та такою, що винесена з порушенням вимог КПК та практик ЄСПЛ, просить ухвалу Голопристанського районного судуХерсонської області від 09 липня 2021 року скасувати та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_7 та обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на те, що прокурором не наведено будь-яких обставин, які б вказували на наявність ризиків, що обумовлюють необхідність продовження такого запобіжного заходу, а також на ті обставини, що зменшують ці ризики. Крім того, судом не взято до уваги те, що ОСОБА_7 має малолітнього сина 2016 року народження, постійне місце проживання, раніше не притягувалась ані до адміністративної, ані до кримінальної відповідальності, також, потерпілі звернулись до слідчого із заявами про те, що не мають до ОСОБА_7 жодних претензій морального та матеріального характеру.

Заслухавши суддю-доповідача, адвоката, яка наполягала на задоволенні вимог апеляційної скарги, в судових дебатах адвокат залишилася на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, постановлено ухвалу про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченої.

Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є правильним висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, визначені при застосуванні даного запобіжного заходу, не зменшились.

Колегія суддів звертає увагу на дані про особу обвинуваченої, яка обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого групою осіб поєднаного із застосуванням насильства, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, раніше не судима, також, враховує відсутність у обвинуваченої постійного місця проживання, відсутність роботи та законних джерел існування, її спосіб життя, що вказує на наявність ризику повторного вчинення кримінального правопорушення, а тому, на думку колегії суддів, перебуваючи на волі, обвинувачена може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, та вчиняти інші кримінальні правопорушення, а отже, дані ризики виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою з метою забезпечення виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому доводи апелянта, який це заперечує, являються необґрунтованими.

Саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченої ОСОБА_7 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, свідків, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З огляду на вищевикладене, твердження адвоката про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та відмову в продовженні строку запобіжного заходу, є непереконливими.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Доводи апеляційної скарги адвоката про незаконність ухвали, являються голослівними та спростовуються матеріалами провадження.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_7 , під час апеляційного розгляду не встановлено.

Зважаючи на викладене, підстав для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги адвоката про відмову в продовженні строку запобіжного заходу, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 09 липня 2021 року відносно ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою на строк до 06.09.2021 року включно - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4