ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 628/1484/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/2120/21 Головуючий апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: поверенная обвинувального акту прокурору
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 , без участі потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , належним чином повідомлених про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 16.04.2021 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою клопотання захисника ОСОБА_10 задоволено та повернуто прокурору обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0001098 від 28.04.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.342, ч.2 ст.345 КК України.

Прийняте рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що вказаний обвинувальний акт не містить виклад обставин кримінального правопорушення, яке прокурор вважає встановленим, якими саме конкретними діями кожного з обвинувачених вчинено окремі конкретні злочини, правильної правової кваліфікації щодо кожного з обвинувачених, що порушує право обвинувачених на захист, їх статус.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі зі стадії підготовчого судового засідання (а.с.74-80).

В обґрунтування своїх вимог, прокурор вказав, що обвинувальний акт №0001098 від 28.04.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.342, ч.2 ст. 345 КК України, складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України.

Вважає, що доводи суду першої інстанції про те, що обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 підозрюються у вчиненні кримінального правопорушень, передбачених ч.3 ст. 342 та ч.2 ст. 345 КК України такими, що не містить під собою законного обґрунтування оскільки вказане стосується викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими в обсязі пред`явленої підозри та в обвинувальному акті відповідно до вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України окремо зазначено формулювання обвинувачення щодо кожного обвинуваченого з посиланням на відповідну правову кваліфікацію дій кожного з обвинувачених.

Звертає увагу на те, що вказаний обвинувальний акт вдруге повернуто прокурору, а стороною захисту вже заявлялось аналогічне клопотання про повернення вказаного обвинувального акту, яке ухвалою від 09.12.2019 року було відмовлено у задоволенні даним складом суду.

Вказав, що повернення обвинувального акту з підстав, не передбачених процесуальним законом, не сприяє повному, всебічному та об`єктивному встановленню обставин кримінального правопорушення.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор у судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги та просила задовольнити її вимоги у повному обсязі.

Обвинувачені та їх захисники, заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважали ухвалу суду першої інстанції законною і обґрунтованою.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, позицію обвинувачених та їх захисників, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Вмотивованою є ухвала суду, в якій наведені належні й достатні мотиви та підстави її ухвалення.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали суд першої інстанції, як на підставу повернення обвинувального акту прокурора, послався на те, в обвинувальному акті відсутня правильна правова кваліфікації дій кожного з обвинувачених, сатус осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності, що унеможливлює якісний і повний захист обвинуваченим, що в подальшому позбавить суд можливості, належним чином роз`яснити обвинуваченим суть пред`явленого обвинувачення, на виконання вимог ст.348 КПК України.

Проаналізувавши зміст обвинувального акту та мотивувальну частину рішення суду першої інстанції, колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погодитися не може, так як вони не ґрунтуються на вимогах чинного кримінального процесуального законодавства та не відповідають матеріалам кримінального провадження.
Згідно з ч.5 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення; правової кваліфікації; формулювання обвинувачення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам Кодексу.
Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Рішення про повернення обвинувального акту прокурору суд приймає у тому випадку, якщо без усунення виявлених недоліків кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду.
Як вбачається зі змісту обвинувального акту, на думку колегії суддів, в ньому зазначені всі обов`язкові відомості, про які йдеться в ч.2 ст.291 КПК України, викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими в ході досудового розслідування, з дотриманням вимог КПК України сформульовано обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , дана правова кваліфікація злочинам, визначені частини та статті КК України. Фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу злочину, що у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
Тобто обвинувальний акт за своєю формою та змістом повністю відповідає вимогам вищезазначеної статті кримінального процесуального кодексу України.
Підстав вважати, що обвинувальний акт не відповідає приписам ст.291 КПК України, колегія суддів не вбачає, а тому посилання суду першої інстанції на те, що обвинувачення сформульовано нечітко, - є необґрунтованими, та передчасними з зазначених вище підстав.
Серед підстав повернення прокурору обвинувального акту суд першої інстанції також посилається на те, що в обвинувальному акті не визначено статут осіб ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .

Однак, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що посилання суду на вищезазначені недоліки є безпідставні, оскільки згідно аркуша справи 6-9 та 13-16 (том 1) викладено формулювання обвинувачення щодо кожного обвинуваченого з посиланням на відповідну правову кваліфікацію дій кожного з них.

Також колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині того, що при формулюванні обвинувачення в частині обставин діяння ОСОБА_9 та ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 342 КК України не зазначено, у чому саме полягає їх примушення шляхом насильства до працівників поліції (фізичний або психологічний вплив) до виконання явно незаконних дій, а також, в чому саме полягає примус і для яких саме незаконних дій направлений цей примус, оскільки це спростовується змістом формулювання обвинувачення наведеного у обвинувальному акті №0001098 від 28.04.2017 року.
Інші висновки суду, викладені в оскаржуваній ухвалі, не свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам кримінального процесуального закону та необхідність повернення обвинувального акту прокурору.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Порушення судом першої інстанції вимог ст.ст.370,291 КПК України є істотним, оскільки перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Згідно ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 16.04.2021 року по справі щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , як обвинувачених за ч.3 ст. 342 та ч.2 ст.345 КК України, - скасувати.

Апеляційну скаргу прокурора, - задовольнити.

Призначити новий розгляд даної справи в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ ________________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4