Справа № 487/4932/21
Провадження № 1-кс/487/4028/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2021 року Слідчий суддя Заводського районного суду м.Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Миколаєві ОСОБА_3 про продовження строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000279 від 19.03.2020,

ВСТАНОВИВ:

20.07.2021 року слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Миколаєві ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_4 , звернувся з клопотанням про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000279 від 19.03.2020 року за ч. 4 ст. 407 КК України, на 12 (дванадцять) місяців .
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, перебуває кримінальне провадження № 0000279 від 19.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Але, прийняти остаточне рішення у даному кримінальному провадженні, за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , не було можливим, оскільки з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування у даному кримінальному провадженні необхідно виконати наступне: встановити та допитати в якості свідків пряме та безпосереднє командування ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , за фактом самовільного залишення частини, що не можливо було вчинити через карантинні обмеження та участь у зоні проведення ООС; встановити фактичне місцезнаходження ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та відповідно до вимог ст. ст. 133, 135 КПК України, викликати останніх, для проведення з ними необхідних слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій; встановити та допитати в якості свідків інших військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які можуть підтвердити факт нез`явлення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до вказаної військової частини; витребувати з ВМКЦ Підвденного регіону м. Одеси медичну документацію щодо проходження або не проходження лікування ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування вказаного кримінального правопорушення, виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, необхідність у виконанні яких, може виникнути під час досудового розслідування.
В судове засідання слідчий не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримує , просить його задовольнити.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Однією із засад кримінального провадження, визначених ст. 7 КПК України, є диспозитивність, яка полягає зокрема у тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч.ч. 1, 3 статті 26 КПК України.).

Враховуючи той факт, що слідчий просив про розгляд справи без його участі, але дане питання не врегульоване нормами КПК України, на підставі частини 6 статті 9 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі слідчого на підставі його заяви.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000279 від 19.03.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 407 КК України.
Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснює група прокурорів Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері.
Досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), а саме: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у різні періоди 2019 року вчинили нез`явлення вчасно на військову службу без поважних причин до вказаної військової частини та ухиляються від проходження військової служби по теперішній час.
Відповідно до наказів командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на відповідні посади.
Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України №303/2014 від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 17.03.2014 № 1126-VII, на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
Згідно вимог п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.
Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.
Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.
Будучи військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 , у відповідності до вимог ст. ст. 9, 11, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованими, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.
Проте, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, що регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи реальну можливість належно їх виконувати, свідомо, допустили їх порушення вирішивши стати на злочинний шлях та у різні періоди 2019 року вчинили нез`явлення вчасно на військову службу без поважних причин та ухиляються від проходження військової служби по теперішній час.
У діях військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).
Строк досудового розслідування спливає 27.07.2021.
Прийняти остаточне рішення у даному кримінальному провадженні, за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , не було можливим, оскільки з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування у даному кримінальному провадженні необхідно виконати наступне:
встановити та допитати в якості свідків пряме та безпосереднє командування ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , за фактом самовільного залишення частини, що не можливо було вчинити через карантинні обмеження та участь у зоні проведення ООС;
встановити фактичне місцезнаходження ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та відповідно до вимог ст. ст. 133, 135 КПК України, викликати останніх, для проведення з ними необхідних слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій;
встановити та допитати в якості свідків інших військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які можуть підтвердити факт нез`явлення
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до вказаної військової частини;
витребувати з ВМКЦ Підвденного регіону м. Одеси медичну документацію щодо проходження або не проходження лікування ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ;
з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування вказаного кримінального правопорушення, виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, необхідність у виконанні яких, може виникнути під час досудового розслідування.
Слідчим суддею встановлено, що відповідно до постанови прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону від 19.03.2020, виділено з матеріалів досудового розслідування №0000106 від 28.01.2020 за ч.4 ст.407 КК України, - матеріали щодо військовослужбовців: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , до кримінального провадження №0000279 від 19.03.2020.
Отже, враховуючи вищевикладене, у органа досудового слідства виникла необхідність у продовженні строку досудового розслідування на 12 (дванадцять) місяців у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000279 від 19.03.2020.
Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч.2 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: 1) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Відповідно до ч.4 ст.219 КПК України, строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати: 1) одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, передбачених пунктами 1 і 2 частини третьої цієї статті; 2) шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні нетяжкого злочину; 3) дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Відповідно до ч. 1 ст. 294 КПК України, якщо досудове розслідування злочину до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений у частині другій статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути продовжений неодноразово слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч.1 ст.295-1 КПК України, у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу, продовження строку досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за відповідним клопотанням прокурора або слідчого.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що на даний час у слідчого залишаються незавершеними в ході досудового розслідування дії, результати яких можуть бути використані під час судового розгляду, з урахуванням обсягу матеріалів та особливої складності провадження, є необхідність продовжити строк досудового розслідування на дванадцять місяців до 28.07.2022 року.
Керуючись ст.ст. 219, 294, 295, 295-1, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Миколаєві ОСОБА_3 про продовження строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000279 від 19.03.2020, задовольнити.
Продовжити строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000279 від 19.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, на дванадцять місяців, тобто до 28.07.2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1