ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/221/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/68/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2021 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 29 січня 2021 року,-
встановила:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання т.в.о. слідчого СВ Кременецького районного ВП ГУНП в Тернопільської області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу виді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Яськи, Біляєвського району Одеської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого,
запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 до 00 годин 00 хвилин 29 березня 2021 року.
У відповідності до частини 5 статті 194 КПК України покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися з населеного пункту в якому проживає без дозволу слідчого, прокурора чи суду.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, СВ Кременецького районного ВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000021 від 28 січня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
Органом досудового розслідування встановлено, що 28 січня 2021 року до Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області надійшло повідомлення ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 жительки села Сураж, Кременецького району Тернопільської області про те, що її син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 28 січня 2021 року близько 11:00 години перебуваючи на території спільного господарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: на присадибній ділянці, застосував пристрій, ззовні схожий на бойову гранату, після чого повідомив про те, що у нього у наявності знаходиться ще декілька аналогічних пристроїв, які він має намір застосувати до невдоволених громадян.
Так, в середині грудня 2018 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, в ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання та носіння бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , в середині грудня 2018 року, точного часу, місця та обставин досудовим розслідуванням не встановлено, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, не маючи передбаченого Законом дозволу в супереч вимог пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» за № 901-VIII від 23 грудня 2015 року, Постанови Верховної Ради України за № 2471- XII від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992р. та Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС № 622 від 21.08.1998 року придбав дві бойові гранати Ф-1, які переніс до місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , та залишивши в одній із кімнат будинку, зберігав їх без передбаченого законом дозволу до 28 січня 2021 року.
28 січня 2021 року близько 11:00 години ОСОБА_7 , перебуваючи на території власного господарства, що за адресою: АДРЕСА_1 , а саме за підсобним приміщенням, привів у дію, шляхом підриву одну з вищевказаних гранат Ф-1.
28 січня 2021 року, під час проведення обшуку в житловому будинку та на території господарства, де проживає ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції виявлено та вилучено 1 (одну) бойову гранату Ф-1, та уламки корпусу, кільце від запалу та спусковий важіль запалу, раніше приведеної ним у дію гранати Ф-1.
28 січня 2021 року ОСОБА_7 затриманий в порядку статті 208 КПК України.
29 січня 2021 року ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України.
В апеляційній скарзі прокурор Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Кременецького районного суду від 29 січня 2021 року про відмову у задоволені клопотання т.в.о. слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 та прийняти нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів.
Вважає, що в ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженні, встановлено наявність ризиків, передбачених ч.ч.1,3,4 та 5 ст.177 КПК України.
Вказує, що на даний час, немає достовірних підстав вважати, що ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, яке карається позбавленням волі на строк від 3-ох до 7-ми років, не буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки усвідомлює, яке покарання до нього може бути застосовано, тобто реальне позбавлення волі.
Свої доводи прокурор мотивує тим, що при винесені ухвали про відмову у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_7 , внаслідок незаконного поводження з бойовими припасами, підриваючи гранату за підсобним приміщенням власного господарства міг спричинити загибель людей, та будучи обізнаним з монтажем та дією вибухових пристроїв, як колишній військовослужбовець сапер, може й надалі вчиняти подібні кримінальні правопорушення.
Апелянт вказує, що свідок у даному провадженні ОСОБА_11 дає покази з приводу вчинення даного кримінального правопорушення саме ОСОБА_7 на чому частково, на даний час, і базується обвинувачення у досудового слідства є підстави вважати, що останній будучи необмеженим у спілкуванні з ОСОБА_11 , оскільки остання з ним постійно проживає, в будь-яку пору доби, зможе незаконно впливати на свідка, у цьому ж кримінальному провадженні, з метою схилити її на зміну показів.
Апелянт посилається на те, що ОСОБА_7 , являється уродженцем села Яськи, Біляєвського району Одеської області, у досудового слідства є підстави вважати, що останній, будучи необмеженим, зможе змінити місце проживання, з метою ухилення від органів досудового розслідування та суду, тим самим уникнути від кримінальної відповідальності.
В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора підозрюваний ОСОБА_7 та адвокат ОСОБА_8 зазначають, що підозрюваний ОСОБА_7 покладені на нього слідчим суддею процесуальні обов`язки не порушує, тому просять ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах: прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, адвоката ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_7 , які заперечили апеляційну скаргу прокурора, просять ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали та доводи апеляції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.
Згідно з вимогами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч. 1 ст.178 КПК України.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється особа та обставини, що характеризують особу і можуть свідчити про збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Під час апеляційного перегляду ухвали встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, при обранні запобіжного заходу щодо підозрюваного, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178 КПК України, об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу підозрюваного та дійшов правильного висновку про те, що під час досудового слідства відносно підозрюваного може бути обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту.
При цьому, було прийнято до уваги обґрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у випадку визнання підозрюваного винуватим та наявність можливого ризику переховуватись від органів розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.
Враховуючи дані обставини, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки слідчим суддею на підозрюваного покладено певні обов`язки.
Окрім того, слідчий суддя вірно взяв до уваги і те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, будь-яких даних, які б негативно характеризували підозрюваного, слідчому судді та в суд апеляційної інстанції не надано.
Підозрюваний належним чином виконує покладені на нього слідчим суддею обов`язки, нових ризиків, а також будь-яких характеризуючих відомостей про особу, які б давали підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прокурором в апеляційній інстанції не наведено.
Тому, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.
На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 181, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 29 січня 2021 року щодо ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала остаточна, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді