Справа № 333/2385/17
Провадження № 1-кп/333/117/21
ВИРОК
Іменем України

26 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів
Комунарського районного суду м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжі, українця, громадянина України, освіта вища, працює штукатуром в КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №6», одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 29.09.2020 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі з випробуванням строком 1 рік, за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

27.02.2017 року, приблизно о 18 год. 10 хв., ОСОБА_9 , маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, зайшов до приміщення аптеки «Формула здоров`я», розташованого по вул. Космічній, 87 у м. Запоріжжі.

Перебуваючи у приміщенні торгового залу вказаної аптеки, ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел, з метою проникнення до відокремленого службового приміщення з обмеженим доступом, підійшов до скляного стелажу, який слугував огорожею зазначеного приміщення, звалив його на підлогу, таким чином проникнув до зазначеного службового приміщення, де здійснив напад на провізора аптеки ОСОБА_7 .

У подальшому, демонструючи перед потерпілою предмет, зовні схожий на викрутку, погрожуючи ОСОБА_7 фізичною розправою, яку потерпіла сприймала реально, тобто із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілої, ОСОБА_9 почав вимагати у неї грошові кошти. В зв`язку з тим, що потерпіла відмовилась передати гроші, ОСОБА_9 з ящика для зберігання грошових коштів біля касового апарату та біля столу, на якому перебував касовий апарат, заволодів грошовими коштами у сумі 4 593 грн. 87 коп., що належали ТОВ «Роджерс», після чого зник з місця події.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_9 як скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, а саме: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з проникненням у сховище (розбій).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, не визнав та пояснив, що ввечері 27.02.2017 року він зайшов в аптеку «Формула здоров`я», розташовану по вул. Космічній в м. Запоріжжі, щоб купити ліки. В цей час у приміщенні аптеки не було ні відвідувачів, ні працівників. Він підійшов до стелажу, покликав фармацевта, але ніхто не вийшов. Він став ногами на приступок стелажу, руками взявся за верхню частину стелажу, підтягнувся, щоб подивитись, де фармацевт. Так як стелаж не був закріплений, то почав падати на нього, тому він двома руками намагався зупинити падіння, але стелаж впав на підлогу. Він злякався, що завалив стелаж, тому спішно покинув приміщення аптеки. Потерпілу ОСОБА_7 він в аптеці не бачив, їй не погрожував, гроші не вимагав, з залізного ящика гроші не викрадав, його не відкривав. В аптеці він знаходився 1-2 хвилини, після чого поїхав додому.

Водночас, судова колегія вважає, що вина ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, повністю підтверджується доказами, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка суду пояснила, що вона працює провізором у ТОВ «Роджерс». У 2017 року, точної дати вже не пам`ятає, приблизно з 14-00 год., вона заступила на зміну працювати в аптеку, розташовану за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, 87. У торговому залі приміщення вказаної аптеки мається огороджене скляними стелажами приміщення, які слугують вітриною з лікарськими засобами. До скляних стелажів зсередини прикріплений стіл робоче місце провізора, на якому стоїть касовий апарат, комп`ютерний монітор. Під столом знаходиться касовий залізний ящик для зберігання грошових коштів, якими розраховуються покупці та для решти за проданий товар. Вхід до цього приміщення через двері, які закриваються, забезпечуючи обмеження у вільному доступі іншим особам, крім провізорів.
У вечірній час, коли у приміщенні аптеки не було покупців, вона з приміщення, яке знаходиться за скляними стелажами вийшла до службового приміщення для прийняття їжі. Через деякий час, почувши шум, вона вийшла до свого робочого місця і побачила як невідомий чоловік штурляє скляні стелажі, та перелазить до неї у приміщення. Вона схопила пульт та включила тривожну кнопку сигналізації. Невідомий чоловік продовжував свої дії, супроводжуючи нецензурною лайкою, хоча вона просила його зупинитися. Коли вказаний чоловік переліз через скляні стелажі і опинився біля неї, останній з рукава витягнув металевий предмет у виді «заточки» або викрутки, який їй показав, вимагаючи при цьому мовчати та виконувати його команди. Після цього, невідомий підставив зазначений металевий предмет і почав вимагати грошові кошти, у т.ч., щоб вона відкрила залізний ящик для грошових коштів, розташованого під столом. Отримавши відмову, чоловік самостійно забрав грошові кошти, що лежали біля касового апарату, які вона не встигнула віднести до сейфа. Також, невідомий забрав грошові кошти, що знаходилися у залізному ящику, який автоматично закривався, але чоловік своїм металевим предметом відкрив його. Після цього, невідомий назад переліз через скляні стелажі, які лежали вже на підлозі, та спішно покинув приміщення аптеки.
У подальшому, під час досудового розслідування вона впізнала ОСОБА_9 як невідомого чоловіка, який скоїв злочин. До впізнання вона не бачила обвинуваченого по телевізору та у повідомленнях в інтернет-новинах як особу, що розшукується за вчинений злочин. На цей час вона також впізнає обвинуваченого і може впевнено зазначити, що саме ОСОБА_9 погрожував їй в аптеці та заволодів грошовими коштами.
Через декілька хвилин після того, як обвинувачений покинув приміщення, приїхала охорона. Вона викликала працівників поліції, які у подальшому оглянули місце подій.
Погрози обвинуваченого щодо застосування до неї металевого предмету, вона сприймала як реальні. Скільки по часу були події, вона зазначити не може, але було все дуже швидко. У руках обвинуваченого був пакет «АТБ». Кількість грошових коштів встановили по «Х-звіту», так як усі купівлі лікарських засобів були через касовий апарат, та у подальшому у процесі інвентаризації.

Правдивість вказаних показань потерпілої ОСОБА_7 не викликає у колегії суддів сумнівів, оскільки вони повністю узгоджуються з іншими доказами, дослідженими під час судового розгляду, а саме:

- даними, отриманими під час огляду місця події від 27 лютого 2017 року та фототаблиці до нього. Під час зазначеної слідчої дії встановлено, що місцем події є приміщення аптеки «Формула здоров`я», розташованої за адресою: АДРЕСА_3 . У приміщенні аптеки мається скляна вітрина, а також виявлено лежача на підлозі вітрина з касовим апаратом та металевим ящиком для зберігання грошових коштів. Під час огляду місця події виявлено та вилучено 19 слідів пальців рук та 3 фрагменти ділянки долоні руки з внутрішньої сторони скляної вітрини, металевого ящика для зберігання грошових коштів, з зовнішнього боку вхідних дверей до аптеки (т.2 а.с.227-235);

- висновками судових дактилоскопічних експертиз від 02 березня 2017 року та 20 квітня 2017 року, під час яких встановлено, що 4 сліди папілярних узорів рук, вилучені 27 лютого 2017 року під час проведення огляду місця події, з них два сліди розмірами 16х16 мм та 15х20 мм (№ №3 та 4 згідно з протоколом огляду місця події) з внутрішньої сторони скляної вітрини в районі кріплення полімерних пакетів та два сліди розмірами 17х14 мм та 16х19 мм (№№18 та 19 згідно з протоколом огляду місця події) з зовнішньої сторони вітрини, залишені пальцями лівої руки ОСОБА_9 (т.2 а.с.240-250, т.3 а.с.21-32);

- даними, отриманими під час пред`явлення особи для впізнання від 10 квітня 2017 року, в ході якого потерпіла ОСОБА_7 вказала на ОСОБА_9 , як на особу, яка вчинила розбійний напад (т.3 а.с. 8-11);

- даними, отриманими під час огляду CD-R диску «PRINCO» 700 Mb 80 min з відеозаписом з камер спостереження аптеки «Формула здоров`я», розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , згідно яких вбачається, що чоловік, який зайшов до аптеки, перебував у приміщенні 2 хв. 10 сек. У нього в правій руці перебував предмет чорного кольору, який був прикритий долонею руки, а в лівій руці невідомий тримав пакет з логотипом «АТБ». Крім того, під час виходу з аптеки невідомий чоловік намагався відкрити двері аптеки не торкаючись долонями руки (т.3 а.с.7);

- показаннями представника потерпілого ОСОБА_8 , який у судовому засіданні пояснив, що він працює адміністратором у ТОВ «Роджерс». Ввечері у лютому 2017 року йому на телефон подзвонив завідуючим господарством ТОВ «Роджерс» ОСОБА_10 , який повідомив про напад на аптеку, розташовану по АДРЕСА_3 . Коли він приїхав на місце подій, то побачив працівників поліції, які проводили слідчі дії. У приміщенні аптеки скляні стелажі були повалені на підлогу. Також, вхідні двері та стелажі були у криміналістичному порошку. На той момент охоронця у приміщенні аптеки не було, з двох камер відеоспостереження працювала лише одна. Відеозапис з камери відеоспостереження він надав працівникам поліції. Провізор ОСОБА_7 пояснила, що в аптеку забіг невідомий чоловік, який завалив стелажі та заволодів грошовими коштами. У подальшому, на підприємстві провели інвентаризацію, за результатами якої дізналися про точну суму викрадених грошей;

- показаннями інспектора-криміналіста ОСОБА_11 , який пояснив, що він приймав участь в огляді місця події 27.02.2017 року у приміщенні аптеки по вул. Космічній у м. Запоріжжі. В процесі огляду на скляній вітрині, що лежала на підлозі, ним виявлено та вилучено приблизно 20 слідів пальців рук. 2 сліди за №№ 3 та 4, згідно з протоколом огляду місця події, виявлено на внутрішній стороні скляної вітрини в районі кріплення полімерних пакетів; 2 сліди за №№18 та 19, згідно з протоколом огляду місця події виявлено з зовнішньої сторони вітрини;

- речовими доказами, дослідженими у судовому засіданні, а саме: 22 слідами папілярних узорів, вилучених під час огляду місця події 27.02.2017 року; CD-R диск «PRINCO» 700 Mb 80 min з відеозаписом з камер спостереження аптеки «Формула здоров`я», розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, 87 за період часу з 18 год 00 хв. по 18 год. 10 хв. 27.02.2017 року.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86).
В даному випадку, на думку суду, досліджені у судовому засіданні докази відповідають саме такому критерію, є належними, допустимими, достовірними та такими, що у своїй сукупності підтверджують встановлені судом обставини скоєння ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Судом також перевірялися доводи та версії обвинуваченого і його захисника, висунуті на виправдування останнього, але вони не знайшли підтвердження у судовому засіданні.

Доводи захисника та ОСОБА_9 про недоведеність заподіяння ТОВ «Роджерс» матеріальної шкоди спростовуються доказами по даному кримінальному провадженню. Так, крім показань ОСОБА_7 та представника потерпілого ОСОБА_12 щодо заволодіння грошовими коштами вказаний факт підтверджується даними: довідки директора ТОВ «Роджерс»; акту інвентаризації від 28.02.2017 року, відповідно до якого комісією виявлена недостача грошових коштів в касі аптеки в сумі 4593, 87 грн. внаслідок розбійного нападу 27.02.2017 року на аптеку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, 87.

Вважаємо, що зазначені письмові докази є належними та допустимими доказами, а відомості, що в них містяться достовірними.

Щодо тверджень сторони захисту про непослідовність та нелогічність показань потерпілої під час досудового розслідування та судового розгляду, колегія суддів зазначає таке.

Розбій усічений склад злочину. Він вважається закінченим з моменту нападу , поєднаного із застосуванням або погрозою застосування (що мало місце в даному випадку) насильства, небезпечного для життя чи здоров`я, незалежно від того, чи заволоділа винна особа чужим майном.

Головним критерієм реальності погрози при розбої є суб`єктивне сприйняття її потерпілим. Для кваліфікації діяння за ст.187 КК України не має значення, чи мав винний намір приводити погрозу насильством, небезпечним для життя або здоров`я, до виконання.

Потерпіла ОСОБА_7 неодноразово вказувала на те, що в неї не має жодного сумніву, що ОСОБА_9 це саме та особа, яка скоїла на неї напад. Також, потерпіла вказала, що погрози обвинуваченого про можливість застосування предмета, схожого на викрутку, нею сприймалися реально, як загрозу своєму життю та здоров`ю.

Твердження обвинуваченого, що про факт погрози потерпілої, остання не зазначала на стадії досудового розслідування повністю спростовується матеріалами кримінального провадження.

У Витягу з кримінального провадження №0000897, відомості про які були внесені до ЄРДР 27.02.2017 року о 20 год. 41 хв. вказано, що: «27.02.2017 року до Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що зателефонувала ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та повідомила, що о 18 год. 15 хв. невідомий чоловік увійшов до приміщення аптеки ТОВ «Формула здоров`я» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, 87, де з погрозою застосування предмета, зовні схожого на ніж заволодів касовими грошима на суму 5 000 грн.»

У рапорті працівників патрульної поліції вказано, що 27.02.2017 року від оператора служби «102» отримали виклик, що по АДРЕСА_3 невідомий чоловік під загрозою «заточки» вчинив розбій відносно касира аптеки «Формула здоров`я». Прибувши на місце було виявлено громадянку ОСОБА_7 , яка повідомила, що невідомий чоловік під загрозою «заточки» забрав грошові кошти в сумі, приблизно 5000 грн. (т.2 а.с. 255).

У рапорті оперативного чергового Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 від 27.02.2017 року зазначено, що до Комунарського ВП надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що по телефону громадянка ОСОБА_7 повідомила, що по АДРЕСА_3 , о 18 год. 15 хв. до аптеки «Формула здоров`я» зайшов чоловік з заточкою, переліз через вітрину, погрожував заточкою, забрав гроші 5 000 грн. і втік.

Отже, встановлено, що ще під час виклику працівників поліції та у подальшому при першому опитуванні, потерпіла вказала, що їй погрожували під час здійснення розбійного нападу.

28.02.2017 року допитана свідком ОСОБА_7 зазначила, що під час скоєння кримінального правопорушення у невідомого чоловіка в руках вона бачила викрутку.

10.04.2017 року допитана потерпілою ОСОБА_7 вказала, що невідомий від неї вимагав грошових коштів та предметом, зовні схожим на викрутку погрожував їй фізичною розправою.

Крім того, колегія суддів приймає до уваги, що потерпіла зазначала про погрози на її адресу під час розбійного нападу і в судах першої та апеляційної інстанції в ході першого судового розгляду.

Таким чином, вважаємо, що потерпіла чітко та впевнено зазначала з самого початку її опитування, а у подальшому і в ході допитів про предмет, схожий на викрутку, який був у невідомого в руках під час розбійного нападу та погрози з боку останнього на її адресу з вимогою передачі грошових коштів.

Доводи сторони захисту про те, що обвинувачений фізично не міг вчинити розбійний напад при обставинах, вказаних в обвинувальному акті, оскільки, згідно з відеозаписом з камер відеоспостереження з аптеки, він перебував у приміщенні аптеки 2 хвилини, є непереконливими. З показань потерпілої ОСОБА_7 вбачається, що події відбувалися дуже швидко. Відповідно до відеозапису з камери відеоспостереження, оглянутого під час судового розгляду, вбачається, що ОСОБА_9 зайшов до приміщення аптеки дуже швидким кроком і аналогічно, поспішаючи, покинув її.

До твердження сторони захисту, що дані, встановлені під час проведення огляду місця події від 27.02.2017 року є недопустимими через те, що у протоколі місця події слідчим не вказано, що приймав участь спеціаліст, у стенограмі до протоколу огляду місця події зазначено, що приймав участь спеціаліст ОСОБА_14 , а фотознімки до протоколу огляду місця події підписані спеціалістом ОСОБА_11 , суд відноситься критично.
Допитана під час судового розгляду слідчий Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_15 пояснила, що саме вона 27.02.2017 року проводила огляд місця події приміщення аптеки «Формула здоров`я». У протоколі огляду місця події від 27.02.2017 року вона дійсно не зазначила спеціаліста ОСОБА_11 , хоча останній приймав участь, фотографував місце подій, вилучав та пакував сліди пальців рук. Коли вона робила стенограму до зазначеного протоколу огляду місця подій, то помилково зазначила як учасника цієї слідчої дії ОСОБА_14 .
В судовому засіданні був допитаний інспектор-криміналіст ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 , який пояснив, що він 27.02.2017 року приймав участь в огляді місця події приміщенні аптеки «Формула здоров`я» по вул. Космічні у м. Запоріжжі. Спеціаліст ОСОБА_14 участь під час зазначеного огляду, участі не приймав. Під час огляду на скляній вітрині, що лежала на підлозі, ним було виявлено та вилучено приблизно 20 слідів пальців рук. 2 сліди за №№ 3 та 4, згідно з протоколом огляду місця події, виявлені на внутрішній стороні скляної вітрини в районі кріплення полімерних пакетів; 2 сліди за №№18,19 з зовнішньої сторони вітрини (у верхній частині). Сліди №№3,4,18,19 були виявлені на верхній частині скляної вітрини, яка лежала на підлозі. При цьому, сліди №№3,4 виявлені з внутрішньої сторони, де були прикріплені пакети, а сліди №№18,19 були залишені нігтьовими фалангами пальців руки, «основанием вверх». По механізму виникнення слідів: особа, спочатку нахилила на себе скляну вітрину, а потім, щоб вітрина не впала на підлогу, притримала її, коли вітрина знаходилася під кутом до підлоги.
Відповідно до копії книги нарядів, наданої слідчим ОСОБА_16 у судовому засіданні дійсно підтверджується, що ОСОБА_11 27.02.2017 року перебував у складі слідчо-оперативної групи Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області (т.3 а.с.132-133).
Положеннями КПК України не передбачено, що спеціаліст є обов`язковим учасником проведення такої слідчої дії як огляд місця події. Тому, відсутність зазначення слідчим про участь спеціаліста ОСОБА_11 та відсутність його підпису у протоколі огляду місця події від 27.02.2017 року не є тим істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що тягне за собою визнання даних, отриманих під час огляду місця події, а також інших даних (таких як висновки експертиз, речових доказів тощо), недопустимими доказами.
Вказаний правовий висновок висловлений колегією суддів Третьої судової палати Касаційного суду у складі Верховного Суду у своїй постанові від 04.03.2020 року у справі № 559/572/18 (провадження № 51-3445км19).

Доводи ОСОБА_9 про те, що він не вчиняв розбійного нападу, спростовуються сукупністю наведених вище доказів, а саме: послідовними показаннями потерпілої, які підтверджуються даними з протоколу огляду місця події, висновками експертиз, відомостями такої слідчої дії як пред`явлення особи для впізнання. Під час вказаної слідчої дії потерпіла вказала на обвинуваченого, як на особу, яка вчинила розбійний напад на неї. В судовому засіданні ОСОБА_7 впевнено підтвердила свої показання та зазначила, що дуже добре запам`ятала ОСОБА_9 , оскільки отримала дуже велике потрясіння, побоювалась за своє життя, так як останній їй погрожував предметом, схожим на викрутку чи заточку, та в неї не було сумнівів в тому, що він може застосувати цей предмет. Потерпіла зазначила, що при проведенні впізнання вона відразу впізнала ОСОБА_9 по рисам обличчя та статурі.

Підстав сумніватися в правдивості показань потерпілої колегія суддів не вбачає, причин, які б давали підстав обмовити обвинуваченого, судом не встановлено.

Твердження ОСОБА_9 про те, що потерпіла, описуючи його зовнішність при впізнанні, не вказала про шрами на його обличчі, що на його думку, свідчить про неправдивість її показань, на думку колегії суддів, є непереконливими, оскільки явно помітні шрами на обличчі у обвинуваченого відсутні, та враховуючи обстановку і обставини правопорушення, ОСОБА_7 могла і не помітити такі шрами. Тим більше, як зазначила потерпіла частина обличчя ОСОБА_9 була закрита капюшоном.

Доводи обвинуваченого та його захисника про те, що до впізнання потерпіла бачила обвинуваченого, оскільки відомості про нього були розміщені в засобах масової інформації та у новинах в мережі Інтернет, також є безпідставними, та спростовані самою потерпілою під час судового розгляду, яка зазначила, що жодних фотознімків ОСОБА_9 вона до впізнання не бачила, а самого обвинуваченого дуже добре запам`ятала, та саме він вчинив на неї напад.

Суд також звертає увагу, що особа, відбитки пальців якої були виявлені під час огляду місця події (слід №12, на металевому ящику для зберігання грошових коштів) є працівником ТОВ «Роджерс» ОСОБА_17 . Тому, у разі вчинення останнім розбійного нападу, його б відразу впізнала потерпіла.

Посилання сторони захисту на те, що на касовому апарату та на металевому ящику для зберігання грошових коштів не було виявлено слідів пальців рук обвинуваченого та слідів злому, колегія суддів вважає такими, що висновків суду не спростовують.
Тому доводи сторони захисту про можливу причетність до кримінального правопорушення іншої особи, на думку суду, є безпідставними.

Також, безпідставними є посилання ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_7 неможна вважати потерпілою, оскільки їй не заподіяно будь-якої шкоди. Так, саме остання, перебуваючи на своєму робочому місці зазнала суттєвого стресу унаслідок дій обвинуваченого, оскільки ОСОБА_9 погрожував їй застосуванням предмета, який за своїми властивостями міг завдати шкоду здоров`ю та життю ОСОБА_7 . Таким чином, матеріальна шкода у даному кримінальному провадженні була заподіяна власнику аптеки, а ОСОБА_7 моральна шкода.

Суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.3 ст.187 КК України, виходячи з такого.
ОСОБА_9 , на думку судової колегії, зайшов до приміщення аптеки з метою заволодіння чужим майном, при цьому в руках у нього був предмет, зовні схожий на викрутку, яким він у подальшому погрожував ОСОБА_7 та вимагав в неї грошові кошти. Торгова зала аптеки не є сховищем та знаходиться у вільному доступі, натомість приміщення, яке знаходиться за скляним стелажем, який є огорожею, відведено для постійного зберігання матеріальних цінностей, лікарських препаратів та де безпосередньо розташований касовий апарат з ящиком для зберігання грошових коштів, що використовуються при розрахунку з покупцями. Той факт, що стелаж не був закріплений до полу, не суперечить висновку, що приміщення за стелажем є сховищем, з огляду і на показання потерпілої, про те, що це приміщення зачиняється з внутрішньої сторони і доступ до нього, окрім працівників аптеки, заборонений. Тобто, ОСОБА_9 , зваливши вітрину на підлогу, в якій був касовий апарат з ящиком для грошових коштів, саме проник до сховища, доступ до якого стороннім особам обмежений.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 18 квітня 2018 року по справі №569/1111/16-к (провадження №13-14кс18), в якій зазначено, що «проникнення як кваліфікуюча ознака… передбачає, що особа потрапила у житло, інше приміщення чи сховище незаконно, тобто за відсутності права перебувати в місці, де знаходиться майно (всупереч волі законного володільця, шляхом обману, за відсутності визначених законом підстав чи на порушення встановленого законом порядку). При цьому незаконність проникнення стосується самого факту потрапляння до житла, іншого приміщення чи сховища або перебування в ньому під час вчинення розбою. Спосіб проникнення (застосування фізичних чи інтелектуальних зусиль) принципового значення для встановлення кваліфікуючої ознаки «проникнення» не має… При вирішенні питання про застосування кваліфікуючої ознаки «проникнення у житло, інше приміщення чи сховище»… вирішальне значення мають режим доступу до приміщення (вільний/обмежений) під час вчинення розбою та наявність у особи умислу на незаконне входження (потрапляння) до приміщення або незаконне перебування в ньому з метою заволодіння чужим майном».
У випадку, коли особа шляхом вільного доступу до певного приміщення вчиняє дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, що зберігається в місці з обмеженим доступом (наприклад службові приміщення, відокремленні секції магазину з обмеженим доступом, касові апарати, сейфи тощо), такі дії мають бути кваліфіковані як поєднані з проникненням у інше приміщення чи сховище.

Інші доводи сторони захисту суд не приймає до уваги, враховуючи викладені вище доводи. Твердження захисника та обвинуваченого щодо недоведеності винуватості останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України спростовуються дослідженими під час судового розгляду вищевказаними доказами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_9 , колегією суддів, не встановлено.

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При призначенні покарання ОСОБА_9 суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При цьому, враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, суспільну небезпечність та характер скоєного кримінального правопорушення (із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілої), особу обвинуваченого: раніше судимий (кримінальне правопорушення скоєно під час цього судового розгляду), одружений, має постійне місце мешкання та проживання, позитивно характеризувався за місцем попереднього ув`язнення, працює, його вік та здоров`я (не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра), відсутні на утриманні жодні особи, є донором крові. Характеристику, надану ОСОБА_9 під час судового розгляду суд не приймає до уваги, так як незрозуміло ким складався вказаний документ, і ким він підписувався (т.2 а.с. 209).

Відповідно до правової позиції щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».
Враховуючи особистість ОСОБА_9 , конкретні обставини кримінального провадження, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховування обвинуваченого можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства в місцях позбавлення волі, тому ОСОБА_9 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі з урахуванням вимог ч.2 ст.416 КПК України.
На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

У строк відбування покарання ОСОБА_9 необхідно зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 09.04.2017 року по 10.09.2019 року день звільнення обвинуваченого з-під варти з ДУ «Біленківська виправна колонія (№99)» на підставі постанови колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 05.09.2019 року.
Виходячи з позиції, яка викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 06 червня 2018 року (справа № 180/746/16-к), при зарахуванні попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі або у строк іншого покарання, положення ч.1 ст.72 КК України у редакції Закону № 838-VIII підлягає застосуванню стосовно періодів попереднього ув`язнення, які тривали до 20 червня 2017 року включно, у тому числі до набрання чинності вказаним Законом, а в редакції Закону № 2046-VIII - до періодів, які мали місце, починаючи з 21 червня 2017 року, незалежно від того, коли було вчинено злочин, за фактом якого здійснюється відповідне кримінальне провадження.
Поряд з цим відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 29.08.2018 р. (справа № 663/537/17), якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч.2 ст.5 КК України не допускається (постанова колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 13.02.2019 року у справі №130/1001/17, провадження №51-7588км18).
Отже, строк попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_9 необхідно зарахувати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
При призначенні остаточного покарання ОСОБА_9 суд враховує вимоги ч.4 ст.70 КК України, у зв`язку з притягненням останнього 29.09.2020 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складають 1 078 грн. 01 коп. за залучення експертів на проведення дактилоскопічних експертиз.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Враховуючи, що процесуальні витраті, зазначені в обвинувальному акті документально підтверджені матеріалами кримінального провадження (довідками про витрати на проведення експертизи №1-421 від 20.04.2017 року та №1-196 від 02.03.2017 року), тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченого зазначених витрат на користь держави.

Постановами слідчої СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_18 від 28.02.2017 року та 01.03.2017 року 22 сліда папілярних узорів, вилучених під час огляду місця події 27.02.2017 року та CD-R диск «PRINCO» 700 Mb 80 min з відеозаписом з камер спостереження аптеки «Формула здоров`я», розташованої за адресою: АДРЕСА_3 ули визнані речовими доказами.

Відповідно до п.7 ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому, документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.99 КПК України до документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні).
Отже, враховуючи, що на СD-диску міститься інформація, що стосується скоєного ОСОБА_9 кримінального правопорушення, тому він є документом, який необхідно зберігати в матеріалах кримінального провадження, як і 22 сліда папілярних узорів, вилучених під час огляду місця події.

У кримінальному провадженні цивільний позов потерпілими не заявлявся, запобіжний захід на цей час відносно ОСОБА_9 не застосований.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374, 376, 395 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_9 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі із конфіскацією усього майна обвинуваченого.
На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного 29.09.2020 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя більш суворим, призначеним цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі із конфіскацією усього майна обвинуваченого.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_9 рахувати з дня набрання вироком законної сили.
Зарахувати у строк покарання ОСОБА_9 строк його попереднього ув`язнення з 09.04.2017 року по 10.09.2019 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази:
- 22 сліда папілярних узорів, вилучених під час огляду місця події 27.02.2017 року; CD-R диск «PRINCO» 700 Mb 80 min з відеозаписом з камер спостереження аптеки «Формула здоров`я», розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , що на цей час зберігаються у матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 1 078 (одну тисячу сімдесят вісім) грн. 01 коп. за залучення експертів на проведення дактилоскопічних експертиз.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3