печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Києві щодо не розгляду клопотання від 26.01.2021 року про надання копії постанови про закриття кримінального провадження в рамках кримінального провадження № 0001686 та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:
До Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана скарга, у порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноваженої особи у кримінальному провадженні № 0001686, яка полягає у не розгляді клопотання, з вимогою зобов`язати розглянути клопотання від 26.01.2021 року у встановлений законом строк та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що 26.01.2021 року ОСОБА_3 направила до Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Києві клопотання від 21.10.2020 року № 25/47, в якому просла його розгляду та прийняття рішення про вчинення певних дій.

Станом на час розгляду скарги заявника так і не було повідомлено уповноваженою особою Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Києві про належний розгляд клопотання від 26.01.2021 року та письмової відповіді не було надано.

Особа, яка звернулась зі скаргою в судове засідання не з`явився, проте подав до суду клопотання про розгляд скарги без його участі та просив задовольнити вимоги з підстав наведених у ній.

Представник органу досудового розслідування та процесуального керівництва в судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, заяви, клопотання або письмові заперечення не були подані, про причини неявки до суду не повідомлено.

Вивчивши скаргу та дослідивши письмові докази, заслухавши обґрунтування представника заявника, заперечення слідчого, слідчий суддя приходить до наступного.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Таким чином, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Зокрема, такий строк визначений ст.220 КПК України, відповідно до якої, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволені клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин- надсилається їй.

Судовим розглядом встановлено, що 26.01.2021 року ОСОБА_3 направила до Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Києві клопотання від 26.01.2021 року, в якому просив його розгляду та прийняття рішення про вчинення певних процесуальних дій.

При дослідженні матеріалів скарги, слідчим суддею встановлено, що станом на день розгляду скарги інформація про задоволення вищезазначеного клопотання відсутня, та про результати розгляду клопотання також не було повідомлено.

Порядок кримінального провадження на території України, відповідно до ст. 1 КПК України, визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Згідно із ч. 6 ст. 9 КПК у випадках, коли положення зазначеного Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 вказаного Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 КПК України однією із засад кримінального провадження є верховенство права.

Статтею 8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення скарги в частині зобов`язання уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Києві, розглянути клопотання ОСОБА_3 від 26.01.2021 року, у відповідності до вимог ст. 220 КПК України.

Разом з тим, ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Відтак підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1, 2, 7, 8, 9, 22, 24, 36, 40, 56, 303, 306, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Скаргу- задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Києві у кримінальному провадженні № 0001686 розглянути клопотання ОСОБА_3 від 26.01.2021 року по суті відповідно до вимог ст. 220 КПК України з прийняттям процесуального рішення, про що повідомити заявника.

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1