Провадження № 1-кп/522/542/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березння 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001110 від 13.06.2020 р., та обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001338 від 29.07.2020 р., відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кутаїсі, Республіки Грузія, грузина за національністю, громадянина Республіки Грузія, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Батумі, Республіки Грузія, грузина за національністю, громадянина Республіки Грузія, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_4 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 121, ч.4 ст. 296 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_5 ,
захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
перекладача - ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001110 від 13.06.2020 р., та обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001338 від 29.07.2020 р., відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, суд, незалежно від наявності клопотань учасників судового розгляду, зобов`язаний розглянути питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою до спливу 60 денного строку.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про зміну щодо його підзахисного ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Обвинувачений ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_7 підтримали вищевказане клопотання. Просили його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу. Просив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Вислухавши учасників процесу, суд вважає за необхідне клопотання адвоката ОСОБА_6 задовольнити та змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, з наступних підстав.

Мотиви суду.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.
Відповідно до ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Як встановлено судом, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, найтяжчий із яких карається позбавленням волі до 8 років.
Між тим, сама лише тяжкість інкримінованого злочину, не є підставою для застосування до особи найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ризик знищення, приховування або спотворення будь-якої із речей чи документів суд до уваги не бере, з огляду на те, що обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 визнали у повному обсязі свою винуватість у вчиненні інкримінованих їм злочинів, що вказує на недоцільність здійснення таких заходів обвинуваченим ОСОБА_4 .. Крім того, суд звертає увагу на те, що на даний час досудове розслідування вказаних злочинів закінчене, кримінальне провадження розглядається судом, що значно зменшує вказані у даному абзаці передбачені статтею 177 КПК України ризики.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу суд враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими злочину, тяжкість покарання, що загрожує їм у разі визнання їх винуватими, вік та стан здоров`я.
Також суд звертає увагу на те, що у обвинуваченого ОСОБА_4 на даний час наявне місце проживання, що надає можливість суду обрати відносно останнього міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Практика тримання обвинувачених під вартою виключно на підставі того, що обвинувальний висновок подано до суду першої інстанції, є порушенням пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та є несумісною з принципом юридичної визначеності та принципом захисту від свавілля, принципу верховенства права, що відображено у рішенні ЄСПЛ у справі «Єлоєв проти України» ( 974_433) (Yeloyev v. Ukraine), №17283/02, п.50, від 06 листопада 2008 року).
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 можливо застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 та належне виконання ним процесуальних обов`язків.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду обвинувального акту обставини, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з покладенням обов`язків на останнього.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 217, 331, 334, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_6 про зміну відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт задовольнити.
Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_5 .
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:
- повідомляти прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання;
- не відлучатися з місця постійного проживання за адресою: АДРЕСА_5 .
Утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками, іншим обвинуваченим ОСОБА_3 , з метою уникнення впливу на зазначених осіб щодо зміни свідчень.
Інаішвілі ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити з під варти в залі суду.
Строк дії ухвали обчислюється з 23.03.2021 р. та припиняє свою дію 23.05.2021 р..
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст. 392 КПК України.
Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 та прокурору.

Суддя: