Справа № 171/899/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.06.2021 року м. Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове кримінальне провадження № 0000063 від 15.04.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`янське Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, маючого повну середню освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей чи інших осіб не маючого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 14.11.2002 Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185, ст. 15, ч. 3 ст. 185, 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, згідно ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки;

- 31.01.2004 Бериславським районним судом Херсонської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, згідно ч. 3 ст. ст. 78, 71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком від 14.11.2002, до відбуття 4 роки 6 місяців. За постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12.12.2005, на підставі Закону України «Про внесення змін в Закон України про адміністративні правопорушення» від 21.06.2005 перекваліфіковано ч. 3 ст. 185 КК України за вироком суду від 31.01.2004 на ч. 1 ст. 162 КК України до 3 років обмеження волі, що на підставі ст. 72 КК України відповідає 1 року 6 місяців, рахувати засудженим за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий строк за вироком суду від 14.11.2002 до відбуття 4 роки позбавлення волі. Звільнений 03.07.2007 з Солонянської ВК № 21 Дніпропетровської області за постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26.06.2007 умовно-достроково з не відбутим строком 6 місяців 24 дні;

- 22.07.2011 Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, згідно ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком 3 роки;

- 10.10.2011 Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, згідно ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий строк 2 роки 6 місяців за вироком від 22.07.2011, до відбуття 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- 07.12.2015 Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, згідно ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано за вироком від 10.10.2011, до відбуття 3 роки позбавлення волі. Звільнений 04.02.2019 з Солонянської ВК № 21 Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання;

- 28.10.2019 Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, згідно ст. ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 22.02.2021, скасовано іспитовий строк і направлено для відбуття покарання у вигляді 3 років позбавлення волі призначений вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області 28.10.2019 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 14.04.2021, приблизно о 09:30 годині, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою вчинення незаконного заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, а саме металевими виробами, що знаходяться на місцях поховання, прийшов на кладовище, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район (колишній Апостолівський район), с. Мар`янське, яке відповідно до ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» є місцем поховання.

В той же час, ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на вчинення крадіжки із могили, шляхом викрадення предметів, що знаходяться в місці поховання, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, виражаючи явну неповагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, підійшов до місця поховання ОСОБА_5 (роки життя 12.07.1937 22.09.2006), де переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, умисно, із корисливих мотивів, застосовуючи фізичну силу рук, шляхом демонтажу, викрав встановлений у місці поховання ОСОБА_5 , металевий стіл,. який складається із наступних металевих виробів: металевого листа довжиною 150см, шириною 65см, товщина листа 3мм; металевої труби висотою 150см, діаметром 75мм, товщина металу 5мм; двох прутів довжиною 140см, загальною довжиною 280см, діаметром 10мм, що є складовою частиною поховання, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 503 гривні 46 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні вищевказаного злочину визнав повністю, з обставинами скоєння злочину, що зазначені в обвинувальному акті, погодився, та пояснив, що він дійсно скоїв крадіжку з території кладовища, а саме металевого столу, який в подальшому здав на пункт прийому металобрухту та отримав 200 гривень, які витратив на власні потреби. Щиро розкаюється. Шкоду відшкодував шляхом повернення викраденого майна працівниками поліції потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд даного кримінального провадження без його участі.

Судом, роз`яснені обвинуваченому наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме, позбавлення його можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння ним цих обставин та добровільність його позиції.

З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження, обвинуваченим всіх обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням думки прокурора та відсутності заперечень, суд вважає можливим застосувати положення ч.3 ст.349 КПК України та визнати недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним інкримінованого стороною обвинувачення кримінального правопорушення, обмежившись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Даючи юридичну оцінку діям обвинуваченого, суд приходить до висновку, що його дії правильно кваліфіковано на досудовому слідстві та в його діях має місце склад злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинене з корисливих мотивів.

Обговорюючи питання про міру та вид покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, суд керується ст.65 КК України та приймає до уваги ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, а також ті обставини, що обвинувачений винуватість визнав повністю, у вчиненому розкаявся, за місцем проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Таким чином, з врахуванням вищевикладених обставин, особи обвинуваченого, ступеню тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, обставин, те що ОСОБА_4 , раніше судимий, не працює, не має міцних соціальних зв`язків, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України щире каяття, та обставин, які обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України рецидив злочинів, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Питання про речові докази по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Керуючись ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати покарання за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2019 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Відповідно до ухвали Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 22.02.2021 року про скасування іспитового строку і направлення для відбування покарання у вигляді позбавлення волі призначеного вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2019 року, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 до строку покарання, строк попереднього ув`язнення, а саме відбування покарання за вироком суду, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період з 27.04.2021 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обліковувати з моменту його затримання з 27.04.2021 року.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази по кримінальному провадженню: металевий стіл залишити за належністю законному власнику.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1