Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/12/21
Провадження № 1-кп/935/217/21
ВИРОК
Іменем України

29 червня 2021 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростишів Житомирської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005 04.01.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Суходіл Рожнятівського району Івано-Франківської області, громадянина України, з середньою освітою, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працює, депутатом та інвалідом не є, не судимий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13 грудня 2020 року близько 07 години 29 хвилин, ОСОБА_6 , керував технічно справним автомобілем «Opel Omega» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_10 , керуючи зазначеним транспортним засобом у вказаний день та час, рухався по проїзній частині автодороги «Київ-Чоп» зі сторони м. Київ в напрямку м. Житомир.

Рухаючись у вказаний день та час зазначеним транспортним засобом в темну пору доби по прямій горизонтальній ділянці дороги в лівій смузі руху проїзної частини, на 90 км. автодороги «Київ- Чоп» поблизу с. Царівка Житомирського району Житомирської області, водій ОСОБА_6 , в порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 б) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, невірно оцінив дорожню обстановку та в порушення вимог п. 12.1 вказаних Правил дорожнього руху України, під час вибору безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку і стан свого транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, допустив занос керованого ним автомобіля у напрямку правого кювету, де здійснив зіткнення керованого ним автомобіля «Opel Omega» реєстраційний номер НОМЕР_1 з автомобілем «ГАЗ» 2705-414 р/н НОМЕР_3 та в подальшому здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 який в той час перебував на узбіччі вказаної автодороги.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної тупої травми тіла у вигляді струсу головного мозку, садна та забійних ран на обличчі, переломів 4 та 6 ребра справа по середньо- та задньо- пахвинній лініях із розвитком пневмотораксу (наявність повітря в правій плевральній порожнині) та підшкірної емфіземи правої половини грудної клітки (наявність пухирців в підшкірно-жировій клітковині).

Порушення водієм ОСОБА_6 вимог пунктів 1.5, 2.3 б), 12.1 Правил дорожнього руху України, знаходяться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки та виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.

Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до вимог ст.337 КПК України.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 13.12.2020 зранку, близько 06-00 години,він їхав в автомобілі «Газель», яким керував ОСОБА_11 , потрапили у ДТП, зіткнулись з автомобілем «Тойота Камри», дорога була дуже слизькою, була ожеледиця. Потерпілий вийшов з машини, щоб з`ясувати обставини, роздивитись автомобілі, далі нічого не пам`ятає. Отямився у лікарні у реанімаційному відділенні, в подальшому йому розповіли, що обвинувачений їхав на своєму автомобілі, автомобіль понесло на дорозі, обвинувачений збив потерпілого, який стояв на узбіччі, протягнув по дорозі. Дружина потерпілого йому розповідала, що обвинувачений телефонував та пропонував невелику суму. Після виписки із лікарні, потерпілому телефонував адвокат. 11.05.2021 обвинуваченим на банківську картку дружини потерпілого перераховано 10000 гривень. Потерпілий вважає, що обвинуваченого не слід карати суворо, але він має понести покарання, згідно із законом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у висунутому обвинуваченні за ч.1 ст.286 КК України визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, вибачився перед потерпілим, пояснив суду, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміноване діяння, 13.12.2020 їхав по трасі Київ-Чоп в напрямку м.Житомира, побачив ДТП на дорозі, хотів перестроїтись, машину понесло, в`їхав у «Газель». Після ДТП одразу поїхали в лікарню, в яку доставили потерпілого, намагався встановити контакт з дружиною потерпілого, але не вдалося. Відшкодував потерпілому 10000 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 , прокурор, потерпілий ОСОБА_5 не заперечували фактичні обставини кримінального провадження і не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, і немає сумнівів у добровільності й істинності їх позиції. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. У зв`язку з викладеним, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, сукупність наведених і оцінених судом доказів, дозволяє суду прийти до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 доведена, дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України, як необережні дії, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Кримінальне правопорушення за ч.1 ст.286 КК України є нетяжким злочином, ОСОБА_6 одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працює, не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 добровільно відшкодував потерпілому ОСОБА_5 10000 гривень.

Щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку є обставинами, які пом`якшують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Судом взято до уваги ставлення обвинуваченого до вчиненого, поведінку ОСОБА_6 під час судового розгляду, що була проявом внутрішніх переживань особою того, що сталося, морального засудження своєї поведінки, усвідомлення вини, почуття сорому, докорів сумління.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, наслідки, що наступили від вчиненого, позицію потерпілого щодо призначення покарання обвинуваченому, і вважає, що його виправлення і перевиховання, попередження з його боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання можливо без ізоляції від суспільства, останньому слід призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті Кримінального Закону, із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, із застосуванням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Обвинуваченим не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що робота водія для останнього є основним і єдиним родом діяльності для отримання заробітку та джерелом існування.
Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

На думку суду, застосування звільнення від покарання з випробуванням, у даному випадку є більш дієвим заходом впливу на обвинуваченого, оскільки перебуваючи під наглядом уповноваженого органу з питань пробації він відчуватиме відповідний тиск відповідальності, при цьому залишаючись соціально адаптованою особою, як такою, що поважає сімейні цінності та має позитивне ставлення до праці, тобто працюючи забезпечить утримання себе та сім`ї, відповідно зменшивши ймовірний тягар його утримання у місцях обмеження волі.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про скасування арешту майна необхідно вирішити в порядку ч.4 ст.174 КПК України.

Питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у кримінальному провадженні необхідно вирішити в порядку ст.100, 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 368-369, 370, 373, 374, ч.3 ст.349 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді обмеження волі на підставі ст.75 КК України, з випробуванням, встановити іспитовий строк терміном 1 (один) рік, в період якого, відповідно до ст.76 КК України зобов`язати його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судових експертиз у розмірі 1307,60 гривень, 1307,60 гривень, 1307,60 гривень та 2574,15 гривень.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 03 лютого 2021 року у виді заборони права на відчуження, розпорядження та користування на автомобіль ГАЗ 2705-414, державний номерний знак НОМЕР_3 .

Речові докази: автомобіль ГАЗ 2705-414, державний номерний знак НОМЕР_3 , який знаходиться на майданчику тимчасового утримання ГУНП в Житомирській області-повернути власнику; автомобіль «Opel Omega» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити у розпорядженні останнього.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1