ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/850/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000433, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, з повною середньою освітою,неофіційно працюючого вантажником, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 07.06.2019 року Броварським міськрайонним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. (штраф не сплачено),

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 за попередньою змовоюз ОСОБА_5 , якого засудженого вироком Дарницького районного суду м. Києва від 15.12.2020 року, близько 15 години 20 хвилин 21.01.2020 року, знаходячись в приміщенні торгівельного залу магазину «Сільпо», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 168, діючи з корисливих мотивів, впевнившись, що за їхніми діями ніхто з покупців та персоналу магазину не спостерігає, таємно повторно викрали із холодильника у торговому залі товар, який належить ТОВ «Сільпо-ФУД», а саме: масло солодко вершкове «Ферма селянське 73%», у кількості 10 пачок, загальною вартістю 754 гривні 08 копійок (без ПДВ) та суміш рослинно-молочну «Тульчинка 72,5%», у кількості 2 пачок, вартістю 52 гривні 32 копійки (без ПДВ), а всього на загальну суму 806 грн. 40 копійок (без ПДВ), сховавши у кишені та рюкзак, який був при них. Після чого ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , утримуючи при собі вказаний товар та не розрахувавшись за нього, пройшли через касу і направились до виходу з магазину, при цьому виконавши всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, однак довести злочин до кінця не змогли з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були затримані працівниками охорони разом з викраденим.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, та показав, що справді, за обставин, встановлених вироком, ОСОБА_5 , з яким він перебував вдень 21.01.2020 року у магазині «Сільпо», запропонував йому викрасти масло, на що він, Сербін, погодився. На виконання домовленості вони підійшли до холодильників, звідки ОСОБА_5 дістав масло та поклав йому в рюкзак 10 пачок масла «Ферма», а собі в карман 2 пачки масла «Тульчинка». Коли вони вдвох не оплативши вказаний товар пройшли через касову зону їх зупинила охорона магазину. Щиро вибачався за вчинене.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України поясненнями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників судового провадження щодо визнання фактичних обставин, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і вважає доведеною винність ОСОБА_4 у скоєнні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України;
Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, фактичні обставини справи та характер злочинного діяння, те, що тяжких наслідків не настало, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав у повному обсязі.

Судом також враховуються і дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який неофіційно працює, на спеціальних обліках не перебуває, має постійне місце проживання, негативних характеристик не має.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, є призначення покарання у виді обмеження волі в межах, передбачених для даного виду покарання санкцією частини статті, не вбачаючи підстав для призначення іншого виду чи розміру покарання.

При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, характеру злочинного діяння та фактичних обставин справи, відсутності спричинення тяжких наслідків, думку представника потерпілого, який у поданій до суду заяві зазначив про відсутність претензій до ОСОБА_4 , з огляду на особу винного, наявності по справі обставини, що пом`якшує покарання, відсутності обставин, що його обтяжують, приймаючі до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, який обіцяв в судовому засіданні не допускати в подальшому протиправної поведінки, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 зможе довести своє виправлення без реального відбування покарання і тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків, встановлених ст. 76 КК України.

Оскільки даний злочин ОСОБА_4 вчинив після ухвалення вироку Броварським міськрайонним судом м. Києва від 07.06.2019 року, яким останній визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн., який ним не сплачено, остаточне покарання необхідно призначити за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України.
При цьому, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 72 КК України вказаний вирок Броварського міськрайонного суду м. Києва від 07.06.2019 року підлягає самостійному виконанню.
Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік 6 місяців.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ст. 71 КК України, з урахуванням положень ст. 72 ч. 3 КК України за сукупністю вироків остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 років обмеження волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік 6 місяців та покладенням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації за цим вироком та штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн., призначеного за вироком Броварського міськрайонного суду м. Києва від 07.06.2019 року, яким його засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України, який виконувати самостійно.
Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Дарницький районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя