Справа №156/1009/17
Провадження №1-кп/155/121/21
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.03.2021 м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглядаючи в судовому засіданні в залі судових засідань обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №80000098 від 23 березня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
перекладача ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , на 60 днів.

Вважає, що ризики, які виправдовували застосування такого виду запобіжного заходу, не зменшилися і продовжують існувати на даний час, а саме: обвинувачений може переховуватись від суду та іншим чином перешкоджати судовому розгляду справи, що унеможливлює застосування до ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу. Також, просив врахувати, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, є громадянином Грузії, а тому є велика ймовірність того, що він може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Заслухавши пояснення прокурора, який клопотання підтримав, просив його задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5 , які заперечили доводи прокурора, просили змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; його репутація; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Пунктом 4 ч.2 ст.183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.

Крім наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим у злочинах, у вчиненні яких він підозрюється, вік, стан здоров`я останнього, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, являється особою молодого віку, не має міцних соціальних зв`язків в Україні, є громадянином іншої держави.

Судом враховується також і те, що у межах даного кримінального провадження судове слідство ще не закунчено, потерпілі та свідки не допитані. Таким чином, перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення та незаконно впливати на потерпілих у даному кримінальному провадженні.
Наведені вище обставини, на думку суду, свідчать про реальну наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, і дають підстави зробити висновок, що більш м`який запобіжний захід, аніж як тримання під вартою, не зможе запобігти і є недостатніми для запобігання ризикам, що існують на даний час і передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а тому приходить до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 .
Враховуючи вищевикладене, клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт до задоволення не підлягає.
Оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, який вчинений із застосуванням насильства, тому суд, відповідно до положень п.1 ч.4 ст.183 КПК України, одночасно із продовженням строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає запобіжний захід у вигляді застави та її розмір, враховуючи встановлені підстави та обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України.
Керуючись ст.ст.183, 193, 194, 199, 331 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт, відмовити.
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу, задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 16 травня 2021 року, включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала суду в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою у той же строк з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Суддя Горохівського районного суду
Волинської області ОСОБА_1