Справа № 308/1208/21
У Х В А Л А
про призначення судового розгляду

16 березня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
перекладача ОСОБА_15 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000071 від 06.02.2020, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч. 3 ст.307 Кримінального кодексу України, та ОСОБА_7 , ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:
До Ужгородського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000071 від 06.02.2020, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, та ОСОБА_7 , ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України.
1. Ухвалою суду від 04 лютого 2021 року у даному кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засідання.
2. Вирішення питань, передбачених ч. 3 ст. 314 КПК України.
Заслухавши учасників кримінального провадження, суд не встановив підстав для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, з огляду на таке.
Прокурор вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог статті 291 КПК України, кримінальне провадження підсудне Ужгородському міськрайонному суду, підстави для закриття кримінального провадження відсутні, тому можливо призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.
До суду не надходили угоди та учасники кримінального провадження не повідомили суд про їх укладення. Під час підготовчого провадження не встановлено підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або другою статті 284 КПК України, для закриття кримінального провадження.
Оскільки, не встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 КПК України, суд провів підготовку до судового розгляду.
3.Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, що були предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Під час підготовчого провадження до суду від сторони захисту надійшли скарги:
- захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 на постанову виконувача обов`язків начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_17 від 17.11.2020 про доручення проведення досудового розслідування іншому слідчому підрозділу;
- захисника ОСОБА_9 на постанову прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину №31-169 т від 21.10.2020
- захисника ОСОБА_9 на постанову прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину №15-1376 т від 15.05.2020;
- захисника ОСОБА_11 на постанову прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину №31-357 т від 09.11.2020.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження щодо поданих скарг, дійшов таких висновків.
Положеннями ч. 2 ст. 303 КПК України, на яке посилається сторона захисту у своїх скаргах, визначено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора (ніж ті, що зазначені в частині 1 цієї статті) не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Отже, положення ч. 2 ст. 303 КПК України не містять імперативної вимоги щодо обов`язкового розгляду по суті будь-яких скарг у підготовчому судовому засіданні, а лише вказують на можливість такого розгляду з урахуванням завдань підготовчого провадження, повноважень суду та з дотриманням правил, передбачених статтями 314-318 КПК України (зокрема, на це вказує використане законодавцем формулювання «можуть бути предметом розгляду», а не «розглядаються» чи «підлягають розгляду» тощо, а також пряме відсилання до правил статей 314-316 КПК України).
Підготовче судове засідання в судовому провадженні є обов`язковою, самостійною стадією кримінального процесу, основною метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акту, отриманого судом. При цьому судом у підготовчому судовому засіданні не надається оцінка обставинам кримінального провадження та законності проведених в ході досудового розслідування процесуальних дій та прийнятих рішень.
Частина третя статті 314 КПК України визначає перелік рішень, які суд має право прийняти у підготовчому судовому засіданні, серед яких і рішення про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.
Стаття 315 КПК встановлює які питання має вирішити суд з метою підготовки до судового розгляду, серед яких: п.4 ч.2 - розгляд клопотань учасників судового провадження про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту; витребування певних речей і документів; здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні; п.5 ч.2 - вчинення інших дій, необхідних для підготовки до судового розгляду.
При цьому необхідно зауважити, що ні ч.2 ст.303, ні статті 314-316 КПК не передбачають, що суд в підготовчому судовому засіданні має право ухвалити за результатом розгляду таких скарг одне з рішень, які передбачені ч.2 ст.307 КПК України під час досудового розслідування, а саме скасовувати рішення слідчого чи прокурора, зобов`язувати припинити дію чи, навпаки, вчинити певну дію, відмовити в задоволенні скарги.
Суд вважає, що під час підготовчого судового засідання стороною захисту, потерпілим, іншими учасниками кримінального провадження можуть бути подані скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, однак, суд може розглядати тільки ті скарги, рішення за результатом розгляду яких мають значення для підготовки до судового розгляду.
Скарги на дії прокурора про доручення проведення досудового розслідування іншому слідчому підрозділу, про проведення контролю за вчиненням злочину тощо, не стосуються питань підготовки до судового розгляду, а доводи, які в них викладені, матимуть значення під час оцінки допустимості та належності доказів під час дослідження матеріалів кримінального провадження та їх оцінки судом.
Крім того, відповідно до ст.291 КПК України до початку судового розгляду до обвинувального акту можуть бути долучені тільки додатки, передбачені частиною четвертою вказаної статті. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.
Згідно з вимогами параграфу 3 глави 28 розділу 4 КПК України та, зокрема, ст.358 КПК України протоколи слідчих (розшукових) дій та інші долучені до матеріалів кримінального провадження документи, якщо в них викладені чи посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження, повинні бути оголошені в судовому засіданні за ініціативою суду або за клопотанням учасників судового провадження та пред`явлені для ознайомлення учасникам судового провадження, а в разі необхідності - також іншим учасникам кримінального провадження.
Отже, саме під час судового розгляду підлягають дослідженню та оцінці усі процесуальні рішення та дії, у тому числі викладені в окремих документах, які можуть вплинути на оцінку допустимості та належності доказів у кримінальному провадженні.
Згідно з вимогами ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
При цьому, самі доводи скарг потребують фактично аналізу законності низки взаємопов`язаних процесуальних дій та рішень у кримінальному провадженні, матеріалів кримінального провадження, оцінки доказів, становлять обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, оскільки обов`язок доведення належності та допустимості доказів згідно з вимогами ст.ст.91, 92 КПК України покладено на сторони. Відтак, на переконання суду твердження сторони захисту щодо допущених порушень під час досудового розслідування, заперечення з цього приводу сторони обвинувачення підлягають дослідженню судом під час судового розгляду шляхом оцінки законності прийняття процесуальних рішень та дій під час досудового розслідування, дослідження процесуальних документів та відповідних доказів, що має бути здійснено під час судового розгляду.
З огляду на викладене, розгляд судом відповідних доводів сторони захисту, наведених у перелічених вище скаргах можливий лише на стадії судового розгляду, під час якої суд, за участю сторін, на підставі дослідження наданих доказів, здійснює розгляд кримінального провадження і ухвалює за наслідками цього судове рішення, а тому суд вважає, що такі клопотання не можуть розглядатись по суті під час підготовчого провадження, оскільки суд не має повноважень вчиняти дії та приймати рішення під час підготовчого судового засідання, які не передбачені статтями 314-316 КПК України.
4.Вирішення питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду, визначених у ч. 2 ст.315 КПК України.
4.1. Судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити у відкритому судовому засіданні, так як обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст. 27 КПК України, судом не встановлено.
4.2. Клопотання учасників судового провадження про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту.
Захисник ОСОБА_10 подав суду клопотання про виклик для допиту в якості свідка у даному кримінальному провадженні ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вирішуючи подане клопотання, суд виходить з наступного.
За змістом ч.1 ст.134 КПК України суд під час судового провадження має право за власною ініціативою або за клопотанням прокурора, обвинуваченого, його захисника здійснити судовий виклик певної особи, якщо суд встановить наявність достатніх підстав вважати, що така особа може дати показання, які мають значення для кримінального провадження, або її участь у процесуальній дії є обов`язковою.
Відповідно до ч.1 ст.65 КПК України свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.
Системний аналіз вказаних норм свідчить про те, що визначення кола свідків безпосередньо належить до процесу доказування, який знаходиться поза межами підготовчого судового засідання.
Відтак клопотання про виклик особи в судове засідання для допиту слід вирішити при встановленні обсягу та порядку дослідження доказів під час судового розгляду.
4.3 Розгляд клопотань учасників судового провадження про витребування певних речей чи документів.
Захисники ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 подали суду клопотання про витребування документів, а саме, копій матеріалів справи №309/3010/20 щодо розгляду слідчим суддею Хустського районного суду Закарпатської області клопотань слідчого ОСОБА_19 про проведення обшуків. Також захисник ОСОБА_13 заявила усне клопотання про витребування витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо відомостей про визначення місця проведення досудового розслідування даного кримінального провадження на підставі постанови прокурора від 17.11.2020.
Вирішуючи дані клопотання суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.315 КПК України з метою підготовки до судового розгляду суд розглядає клопотання учасників судового провадження про витребування певних речей чи документів.
За змістом ч.1 ст.99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Отже, матеріали судової справи не є документом в розумінні ст.99 КПК України як джерела доказів.
Відповідно до ч.3 ст.234 КПК України у разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке повинно містити відомості про: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з розслідуванням якого подається клопотання; 3) правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 4) підстави для обшуку; 5) житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку; 6) особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; 7) індивідуальні або родові ознаки речей, документів, іншого майна або осіб, яких планується відшукати, а також їхній зв`язок із вчиненим кримінальним правопорушенням; 8) обґрунтування того, що доступ до речей, документів або відомостей, які можуть у них міститися, неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, а доступ до осіб, яких планується відшукати, - за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом. Зазначена вимога не поширюється на випадки проведення обшуку з метою відшукання знаряддя кримінального правопорушення, предметів і документів, вилучених з обігу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Отже, в матеріалах справи про розгляд клопотання про обшук можуть міститися оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовував свої доводи клопотання, які є документами в розумінні ст.99 КПК України та відповідно джерелом доказів.
Згідно з ч.3 ст.93 КПК України сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків ревізій, актів перевірок, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Отже, заявляючи клопотання про витребування певних речей і документів, сторона захисту має зазначити про те, що вона здійснювала збирання доказів, використовуючи можливості, які надані процесуальним законом; що ці дії здійснювались нею з метою подання суду належних і допустимих доказів; що ці документи мають бути досліджені під час судового провадження, однак, при отриманні певних документів(їх копій) виникли труднощі, які неможливо подолати без допомоги суду шляхом постановлення відповідної ухвали.
Разом з тим, до клопотання про витребування документів не додано доказів звернення сторони захисту до слідчого чи прокурора про витребування документів (доказів), якими вони обґрунтовували свої клопотання про проведення обшуку.
За таких обставин у задоволенні клопотань про витребування документів належить відмовити.
Щодо витребування відомостей з ЄРДР.
Зважаючи на закріплене у ч. 1 ст. 99 КПК України визначення, постанови прокурора щодо руху кримінального провадження підпадають під ознаки документа як джерела доказів.
Доказом у кримінальному провадженні під час судового розгляду може бути виключно оригінал або дублікат відповідних постанов прокурора про передачу кримінального провадження чи матеріалів за підслідністю, об`єднання матеріалів досудових розслідувань, виділення досудового розслідування в окреме провадження, закінчення досудового розслідування, зупинення досудового розслідування, відновлення досудового розслідування, продовження строку досудового розслідування та інших, які сторона обвинувачення зобов`язана надати суду на стадії судового розгляду для встановлення законності вчинення процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень на стадії досудового розслідування. Установити достовірність постанов прокурора можливо шляхом безпосереднього дослідження цих постанов.
Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 26 березня 2019 року у справі №807/1456/17 зазначила, що діяльність уповноважених службових осіб правоохоронних органів щодо інформаційного наповнення ЄРДР полягає в офіційному фіксуванні здійснених у кримінальному провадженні процесуальних дій та прийнятих процесуальних рішень і є похідною від них (пункт 44). Внесення інформації до Реєстру є передбаченим законом фіксуванням комплексу вчинених у кримінальному провадженні процесуальних дій - офіційного пред`явлення особі обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті, а також подальшого руху справи на стадії судового розгляду з метою розрахунку показників, пов`язаних з результатами розслідування і розкриття кримінальних правопорушень (п.56).
В постанові від 11 квітня 2019 року Касаційного кримінального суду Верховного суду у справі № 642/5974/13-к, зазначено про те, що неналежне ведення ЄРДР не може спростовувати або підтверджувати належність та допустимість всього об`єму доказів у кримінальному провадженні та з вірогідністю спростовувати суб`єктів, які вправі проводити досудове розслідування.
Оскільки, стороною захисту заявлено клопотання про витребування не документів в розумінні ч.1 ст.99 КПК України, а відомостей (інформації) із ЄРДР, а також те, що під час підготовчого провадження у справі суд не може визначати обсяг доказів, які будуть досліджуватись під час судового розгляду, тому у задоволенні вказаного клопотаннях також слід відмовити.
В контексті вирішення поданих стороною захисту клопотань про витребування доказів слід зазначити, що відповідно до правового принципу презумпції невинуватості сторона захисту не зобов`язана доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачитися на користь такої особи (ст.17 КПК України).
Також суд звертає увагу сторони захисту, що відмова у задоволенні клопотання про витребування документів не позбавляє права в подальшому звернутися з ним до суду під час судового розгляду для підтвердження чи спростування наданих іншою стороною відповідних доказів.
Керуючись ст.ст.314-316, 369, 376, 392 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та доданих до нього документів у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000071 від 06.02.2020, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч. 3 ст.307 Кримінального кодексу України, та ОСОБА_7 , ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, у відкритому судовому засіданні на 29 березня 2021 року на 11 год. 00 хв. в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за адресою: м. Ужгород, вул. Загорська, 53.
Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.
У судове засідання викликати учасників кримінального провадження.
Скарги захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 - на постанову виконувача обов`язків начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_17 від 17.11.2020 про доручення проведення досудового розслідування іншому слідчому підрозділу; захисника ОСОБА_9 на постанови прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину №31-169 т від 21.10.2020 та №15-1376 т від 15.05.2020; захисника ОСОБА_11 на постанову прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину №31-357 т від 09.11.2020 - долучити до матеріалів кримінального провадження та надати оцінку висловленим доводам у скаргах під час судового розгляду кримінального провадження.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_12 , захисника ОСОБА_13 , захисника ОСОБА_9 про витребування документів відмовити.
Клопотання захисника ОСОБА_10 про виклик осіб в судове засідання для допиту вирішити при встановленні обсягу та порядку дослідження доказів під час судового розгляду.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1