Провадження № 1-кп/638/791/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
провівши в залі суду в м. Харкові судове засідання у кримінальному провадженні № 0001272 від 04.09.2019 у відношенні ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.286 ч. 1 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Дзержинського райсуду м. Харкова перебуває кримінальне провадження № 0001272 від 04.09.2019 у відношенні ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.286 ч. 1 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заявили клопотання про зміну способу арешту належного родині обвинуваченого транспортного засобу автомобіля марки «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в частині визначення його місця зберігання за адресою місця мешкання родини обвинуваченого.
У судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення зазначеного клопотання сторони захисту.
Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення зазначеного клопотання сторони захисту, наголошуючи на тому, що воно не ґрунтується на приписах КПК України.
Суд вислухавши думки учасників судового провадження вважає клопотання обвинуваченого та його захисника таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Київського райсуду м. Харкова від 09.09.2019 було накладено арешт та визначено місце зберігання на штраф майданчику, розташованому на території АТВ ЦЗ ГУНП в Харківської області за адресою : м. Харків, вул. Пушкінська, 106, належного дружині обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 транспортного засобу автомобіля марки «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Крім того, у судовому засіданні встановлено, що родина обвинуваченого ОСОБА_6 мешкає за адресою : АДРЕСА_1 .
Також з досліджених у судовому засіданні матеріалів вбачається, що автомобіль марки «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 з 16.09.2015 належить на праві власності дружині підсудного ОСОБА_6 ОСОБА_7 , яка з 12.09.2009 перебуває в зареєстрованому шлюбі з обвинуваченим, тобто зазначений автомобіль є сумісною власністю подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , при цьому, як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, обвинувачений ОСОБА_6 має право користування зазначеним транспортним засобом.
Відповідно до приписів ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, які зокрема можуть бути у виді арешту майна.
Згідно ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливою конфіскації майна. Завдання арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення : збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення ( цивільний позов ), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Арешт може бути накладений у встановлено цим Кодексом порядку зокрема, на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядженням майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
У відповідності до п. 20 Постанови Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012р. «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» (далі: Постанова), транспортний засіб зберігається на спеціальній стоянці Державтоінспекції МВС для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.
Наказом Генеральної прокуратури України, МВС України, ДПА України, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010р.N 51/401/649/471/23/125 (далі: Наказ), передбачена можливість передачі транспортного засобу, який є речовим доказом і на який накладений арешт, на зберігання власникові, його родичам, або іншим особам під розписку. При тому у розписці вказується особа, відповідальна за схоронність прийнятого транспортного засобу, а також складається документ про технічний стан транспортного засобу.
Відповідно до приписів п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, які не містять слідів кримінального правопорушення у вигляді предметів, зберігання яких через громіздкість неможливо без зайвих труднощів повертаються власнику, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Згідно до ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.
Тобто, такий вид заходу кримінального провадження як арешт майна можливий лише щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність. В даному випадку, вбачається, що
Судом зазначається, що до клопотання про зміну місця зберігання транспортного засобу стороною захисту не надані відповідні докази в обґрунтування заявленого клопотання, а саме : не зазначено та документально не підтверджено місце можливого зберігання обвинуваченим транспортного засобу, в разу зміни місця зберігання; не надано відповідної заяви зазначеного у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу власника транспортного засобу з приводу питання зміни місця зберігання автомобіля.
Відсутність належних доказів на обґрунтування заявленого стороною захисту клопотання, унеможливлює вирішення зазначеного клопотання по суті, а тому в його задоволенні слід відмовити, що не є перешкодою для подальшого звернення сторони захисту з відповідним клопотанням, в разі наявності відповідних підстав та надання відповідних доказів на його підтвердження.
На підставі викладеного, керуючись статтями 16, 100, 170, 314-316 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 про зміну способу арешту автомобіля марки «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 в частині визначення місця його зберігання, - відмовити
Ухвала оскарженню не підлягає.
Ухвала надрукована в нарадчої кімнаті в одному примірнику.
Суддя ОСОБА_1