Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

17 червня 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції з ДУ «Катеринівська ВК №46», матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 18 грудня 2020 року у провадженні за клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день за два дні позбавлення волі засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі засуджений просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про зарахування йому попереднього ув`язнення у період з 18 травня 2006 року по 10 квітня 2007 року включно до строку покарання у виді позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно оскаржуваної ухвали, відмовлено у задоволенні вказаного клопотання засудженого.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги засуджений вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та незастосуванню закону, який підлягав до застосування. засуджений вважає, що судом має бути здійснено зарахування строку перебування під вартою у слідчому ізоляторі у період з 18 травня 2006 року по 10 квітня 2007 року включно до строку покарання у виді позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання, зазначив в оскаржуваній ухвалі, що час перебування в слідчому ізоляторі після набрання вироком законної сили не є попереднім ув`язненням, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для задоволення клопотання.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи засудженого, який повністю підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення прокурора про відмову в задоволенні апеляційної скарги засудженого та залишення ухвали без змін, перевіривши матеріали судового провадження за клопотанням захисника засудженого та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до таких висновків.

Із матеріалів судового провадження вбачається, що суд першої інстанції вимог кримінального процесуального закону при постановленні оскаржуваного засудженим судового рішення, зокрема і положень Закону України «Про попереднє ув`язнення», а також норм закону України про кримінальну відповідальність, дотримався в повному обсязі.

Так, відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинне бути законним, тобто ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; обгрунтованим, тобто ухваленим судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України та вмотивованим, тобто таким, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається із ухвали суду першої інстанції, то згідно протоколу затримання підозрюваного ОСОБА_4 затримано 19 травня 2006 року.

Вироком Апеляційного суду Закарпатської області від 11 грудня 2006 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 115 ч.2 п.п.1,5; 194 ч.2; ст. 125 ч.1 КК України та остаточно призначене покарання у виді довічного позбавлення волі, строк покарання рахується з 19 травня 2006 рок, тобто з дня його затримання.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 22 лютого 2007 року вирок Апеляційного суду Закарпатської області від 11 грудня 2006 року змінений з призначенням ОСОБА_4 покарання у виді 16 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, наявного в матеріалах особової справи засудженого, вирок набрав законної сили 22 лютого 2007 року.

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 16 липня 2019 року ОСОБА_4 зарахований строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день ув`язнення за два дні позбавлення волі з 19 травня 2006 року по 22 лютого 2007 року.

Відповідно до Закону України від 30 червня 1993 року № 3352-XII «Про попереднє ув`язнення» таке ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Законом України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" частина 5 ст. 72 КК України викладена в редакції, згідно якої зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції, що засудженому ОСОБА_4 в повному обсязі зарахований строк попереднього ув`язнення з часу його затримання до набрання вироком законної сили згідно із Законом України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання".

Також колегія суддів підтримує суд першої інстанції і в тому, що час перебування в слідчому ізоляторі після набрання вироком законної сили не є попереднім ув`язненням в розумінні Закону України від 30 червня 1993 року № 3352-XII «Про попереднє ув`язнення».

За таких обставин, оскільки доводи засудженого свого підтвердження при апеляційному розгляді судового провадження свого підтвердження не знайшли та не ґрунтуються на нормах кримінального процесуального закону, а також на приписах, закріплених у законі України про кримінальну відповідальність, то колегія суддів вважає оскаржувану ухвалу суду першої інстанції такою, що у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.407 КПК України - підлягає залишенню без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 18 грудня 2020 року у провадженні за клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день за два дні позбавлення волі засудженого ОСОБА_4 , залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошений о 10 год. 25 хв. 18 червня 2021 року.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2