КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
законного представника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження № 0001480 внесеного до ЄРДР 20.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 23 грудня 2020 року про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно -
ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України,
з вищою освітою, не працюючого, не судимого, не
одруженого,зареєстрованого:
АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у
АДРЕСА_2 ,
у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою суд задовольнив клопотання прокурора та застосував до ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом з поміщенням до КНП КОР «Обласне психіатрично-наркологічне об`єднання» (08631, смт. Глеваха Васильківського району Київської області, вул. Вокзальна, 8).

Також цією ухвалою вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Як зазначив суд в оскаржуваній ухвалі, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за невстановленої досудовим розслідуванням дати та часу, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці та обставин, переслідуючи мету незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів, незаконно придбав - знайшов речовину рослинного походження зеленого кольору, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальною масою в перерахунку на висушену речовину 249,52 г., які в подальшому помістив до власних речей та переніс на територію домоволодіння за місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 ,де їх незаконно зберігав для власного вживання, без мети збуту.

В подальшому, 19 жовтня 2020 року в період часу з 17 години 00 хвилин по 18 годину 00 хвилин працівниками поліції в присутності понятих під час проведення санкціонованого обшуку території домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_8 ,на предмет перевірки зберігання останнім заборонених в обігу предметів чи речовин, що за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено: речовину рослинного походження зеленого кольору, що за Списком №1 «»Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» в Таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальною масою в перерахунку на висушену речовину 249,52 г., яку ОСОБА_9 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» незаконно придбав за вищевказаних обставин та незаконно зберігав за місцем свого проживання, для власного вживання без мети збуту.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №479 від 11 листопада 2020 року ОСОБА_8 під час скоєння інкримінованих йому дій не міг та не може на даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними, під час скоєння інкримінованих йому дій та в даний час страждає на психічний розлад манію з психотичними симптомами, F30.2 за МКХ 10. За своїм психічним станом ОСОБА_8 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Таким чином, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив суспільно-небезпечне діяння передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

На вказану ухвалу захисник особи, до якої суд застосував примусові заходи медичного характеру адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування ухвали Обухівського районного суду Київської області від 23 грудня 2020 року у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та просить прийняти нову ухвалу, якою відмовити у застосуванні примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_8 а кримінальне провадження закрити, у зв`язку з недоведеністю, що ця особа вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник посилається на порушення судом положень ст. 513 КПК України, оскільки в оскаржуваній ухвалі взагалі не наведено жодних мотивів на підтвердження доведеності, що ОСОБА_8 вчинив інкримінований йому кримінальний проступок.

Також апелянт вказує на недопустимість письмових доказів, зокрема протоколу огляду місця події від 19 жовтня 2020 року. При цьому зазначає, що під час судового розгляду прокурором, в порушення ст. 223 КПК України, не долучалась до матеріалів справи ухвала про надання дозволу на проведення обшуку і під час дослідження письмових доказів ухвала про надання дозволу на проведення обшуку, судом не оголошувалась. Однак, після проголошення оскаржуваної ухвали та ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, з`ясувалось, що в матеріалах справи міститься ухвала слідчого судді Обухівського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2020 року про надання дозволу на проведення 19 жовтня 2020 року обшуку за адресою: АДРЕСА_2 ., яка до матеріалів провадження не долучалась і природа походження даного доказу стороні захисту невідома.

Крім того зазначає, що в матеріалах справи міститься постанова прокурора про виділення матеріалів досудового розслідування від 20 жовтня 2020 року, згідно якої виділено в окреме провадження матеріали досудового розслідування, в тому числі і протокол обшуку на 4 арк., клопотання про проведення обшуку на 3 арк. та ухвала про надання дозволу на проведення обшуку, однак, яким чином прокурор міг 20 жовтня 2020 року виділити в окреме провадження документ (ухвала про надання дозволу на проведення обшуку) датований 23 жовтня 2020 року, якого не існувало в природі станом на день виділення матеріалів в окреме провадження, не зрозуміло.

Отже, сторона захисту вважає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки домоволодіння, в якому було відшукано наркотичний засіб канабіс, не належить ОСОБА_8 , останній в судовому засіданні суду першої інстанції повідомив, що немає жодного стосунку до знайденого наркотичного засобу, наркотичні речовини не вживає і ніколи не вживав, проте даний факт не був спростований стороною обвинувачення в ході розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_6 на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, пояснення законного представника особи, до якої застосовано примусові заходи медичного характеру ОСОБА_7 та думку прокурора, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали провадження за клопотанням прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_8 та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

За приписами ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно - небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили суспільно-небезпечні діяння у стані неосудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 цього Кодексу залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру, як надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, з посиленим наглядом та суворим наглядом.

Як вбачається з матеріалів провадження, що надійшли до суду з клопотанням прокурора про застосування до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, оскільки в ході досудового розслідування висновком судово-психіатричного експерта №479 від 11 листопада 2020 року, виданого КЗ КОР "ОПНМО" встановлено, що ОСОБА_8 під час скоєння інкримінованих йому дій не міг та не може на даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними, під час скоєння інкримінованих йому дій та в даний час страждає на психічний розлад манію з психотичними симптомами, F 30.2 за МКХ 10. За своїм психічним станом ОСОБА_8 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Під час розгляду вказаного клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру судом встановлено, що ОСОБА_8 незаконно придбав та зберігав наркотичні засоби без мети збуту, тобто вчинив суспільно - небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

Переглядаючи судове рішення суду першої інстанції в порядку ч. 1 ст. 404 КПК України в межах апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , який ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та просить відмовити у застосуванні примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_8 , а кримінальне провадження закриття у зв`язку з недоведеністю, що ця особа вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування ухвали Обухівського районного суду Київської області від 23 грудня 2020 року стосовно ОСОБА_8 та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, з огляду на таке.

З оскаржуваної ухвали про застосування до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру вбачається, що суд, проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази, дійшов висновку, що ці докази доводять, що ОСОБА_8 у стані неосудності вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і представляє небезпеку для суспільства, а тому, з урахуванням характеру і тяжкості його захворювання, тяжкості вчиненого діяння, ступеня небезпечності хворого для себе та інших осіб, дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

При цьому, суд лише процитував положення статті 513 КПК України, яка регламентує питання, які з`ясовуються судом під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру, однак не навів жодного доказу, який би доводив, що саме ця особа ( ОСОБА_8 ) вчинила суспільно небезпечне діяння.

Як вбачається з журналу судового засідання від 23.12.2020 року (а.с.93-94), до матеріалів провадження суд долучив подані прокурором докази, проте даних, які саме докази суд долучив, вказаний журнал не містить, як і не містить даних, що суд досліджував долучені докази.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 вказує на недопустимість долучених прокурором доказів, зокрема протоколу огляду місця події від 19.10.2020 року, в ході якого було виявлено речовину рослинного походження, що є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, так як обшук за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення ст. 233 КПК України був проведений без надання дозволу на його проведення,ухвала про надання дозволу на проведення обшуку до матеріалів справи не долучалась, і судом не оголошувалась, однак після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, з`ясувалось, що в матеріалах справи міститься ухвала слідчого судді Обухівського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2020 року про надання дозволу на проведення обшуку 19 жовтня 2020 року у вказаному домоволодінні.

Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_6 наполягав на тому, що звертав увагу суду на недопустимість доказів, однак суд першої інстанції проігнорував позицію захисту, не спростував її в оскаржуваній ухвалі і більш того, поза межами судового розгляду долучив до матеріалів провадження ухвалу слідчого судді Обухівського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2020 року про надання дозволу на проведення обшуку, яка прокурором не долучалась і судом не оголошувалась.

Проте перевірити апеляційні доводи захисника ОСОБА_6 , колегія суддів позбавлена можливості, оскільки в матеріалах провадження відсутній технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції 23 грудня 2020 року, що у відповідності з вимогами п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Згідно ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2,3,4,5,6,7 частини другої ст. 412 цього Кодексу.

Таким чином, ухвала Обухівського районного суду Київської області від 23 грудня 2020 року про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_8 у зв`язку з істотним порушенням вимог КПК України підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, під час якого суду необхідно усунути вищезазначені недоліки, перевірити доводи сторони захисту щодо недоведеності вчинення ОСОБА_8 суспільно небезпечного діяння та ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 23 грудня 2020 року, якою до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, з поміщенням до КНП КОР «Обласне психіатрично-наркологічне об`єднання» - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: __________________ _________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3