ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/1782/21 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/2862/21 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05 серпня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05 серпня 2021 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 до 03 жовтня 2021 року. Обвинуваченого, не погоджуючись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, зобов`язується не залишати житло, доглядати хвору матір, носити засіб електронного контролю. В обгрунтування апеляційних вимог вказує, що суд спочатку продовжив строк тримання під вартою, вказуючи про вплив на свідків, а потім завели свідка та допитали його. Не погоджується з даним ризиком, оскільки допитаний останній свідок. Справу з Фрунзенського районного суду мали передати до ОСОБА_7 , він підписав згоду щодо «особливого порядку», але справи так і не об`єднали. Повернувся на місце злочину, підтвердив, що наніс тілесні ушкодження внаслідок неправомірних дій потерпілого. Має намір примиритися з потерпілим. Свідок ОСОБА_8 надає неправдиві свідчення. Вказує, що має матір похилого віку, яка має захворювання та потребує догляду.
Вислухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Встановлено, що ОСОБА_6 на даний час обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд першої інстанції вирішуючи питання щодо наявності підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановив, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати, з чим погоджується колегія суддів. Клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою є вмотивованим, зважаючи на тяжкість вчиненого, ті обставини, що обвинувачений зареєстрований в Донецькій області, а проживав в м. Харкові, даних про наявність законних джерел заробітку та міцних соціальних зв`язків, які б гарантували належне виконання останнім своїх процесуальних обов`язків, суду не надано. Крім того, ОСОБА_6 раніше був засуджений вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 125 КК України. Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали та журналу судового засідання від 05.08.2021 року обвинувачений та його захисник не заперечували проти запобіжного заходу. Після прийняття рішення про продовження строку тримання під вартою судом допитано свідка, а судовий розгляд відкладено для виклику потерпілого. Враховуючи, що судовий розгляд ще не завершено та може виникнути необхідність у проведенні додаткового допиту того чи іншого свідка у кримінальному провадженні, посилання на ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не є безпідставним.
В апеляційній скарзі обвинувачений зазначає, що свідок ОСОБА_8 надає нібито неправдиві свідчення, однак надати оцінку показанням свідка апеляційний суд на даному етапі не має процесуальної можливості, лише суд першої інстанції в нарадчій кімнаті може оцінити показання свідка з точки зору їх належності, допустимості та достовірності та в сукупності з іншими отриманими доказами. Посилання на те, що обвинувачений повернувся на місце події та сам повідомив, що наніс тілесні ушкодження потерпілому, а також має намір примиритися з потерпілим не спростовують можливості настання реальних ризиків. Така поведінка обвинуваченого може бути врахована судом першої інстанції під час прийняття остаточного рішення по справі.
В апеляційній скарзі обвинувачений також вказує про те, що має матір з захворюваннями, яка потребує догляду. Вказана обставина заслуговує на увагу, але в даному випадку не мінімізує можливих ризиків, враховуючи інші дані про особу обвинуваченого.
З огляду на зазначені для даного провадження обставини, колегією суддів будь-яких порушень КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, вважає за необхідне ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05 серпня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді