Справа № 367/8450/20
Провадження №1-кп/369/1492/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.04.2021 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Києві в рамках кримінального провадження № 0001904 від 06 серпня 2020 року клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (далі КК України),

встановив:

22 квітня 2021 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001904 від 06 серпня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, в якому було призначене підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб у Державній установі «Київській слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України без альтернативи внесення застави, оскільки 22 квітня 2021 року закінчується термін перебування обвинуваченої під вартою, згідно ухвали судді Ірпінського міського суду Київської області від 22 лютого 2021 року. При цьому, прокурор зазначив, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, може ухилятись від суду з метою уникнути покарання, так як останню було затримано з зібраними речами, оскільки вона мала намір покинути своє домоволодіння. Також обвинувачена може протиправно впливати на потерпілу і свідків (які проживають за адресою за якою ОСОБА_5 просить визначити їй домашній арешт). Вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання вказаним ризикам, а тому для забезпечення виконання процесуальних обов`язків, а також належної процесуальної поведінки обвинуваченої під час судового розгляду у даному кримінальному провадженні необхідно продовжити строк тримання під вартою.

При обговоренні клопотання прокурора, захисник ОСОБА_4 заперечив проти клопотання прокурора, оскільки наявність ризиків прокурор на його думку обґрунтовує лише тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення та просив застосувати до обвинуваченої запобіжний захід не пов`язаний з триманням особи під вартою, а саме у вигляді домашнього арешту. При цьому зазначив, що обвинувачена немає наміру ухилятися від суду, має стійкі соціальні зв`язки, оскільки проживає великою сім`єю.

Обвинувачена ОСОБА_5 заперечувала проти клопотання прокурора та підтримала клопотання свого захисника, просила змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Суд, вислухавши пояснення прокурора, обвинуваченої та її захисника, дійшов таких висновків.

Згідно з пунктами 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження строків тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, офіційно не працює, тому вона з метою уникнення відповідальності, зважаючи на тяжкість покарання, яке їй загрожує у випадку визнання її винуватою в інкримінованому кримінальному правопорушенні, може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Враховуючи наведене вище, а також відсутність у ОСОБА_5 доказів існування міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, постійного місця роботи та легального доходу, можливість переховуватися від суду та впливати на потерпілу і свідків, суд дійшов висновку, що застосування до обвинуваченої ОСОБА_5 іншого, більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може не забезпечити її належної процесуальної поведінки, тобто є необхідним у цій конкретній справі.

Суд також бере до уваги той факт, що обвинувачена ОСОБА_5 відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України не є особою, до якої не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Даних про наявність підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт, як того просила сторона захисту, виходячи з характеру пред`явленого обвинувачення, даних про особу обвинуваченої, а також, з метою запобігання перешкоджати встановленню істини по справі, судом за результатом розгляду клопотання не встановлено.

Крім цього, суд враховує підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 КПК України та не визначає розмір застави на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.

За таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київській слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на строк 60 діб, починаючи з 22 квітня 2021 року до 20 червня 2021 року включно, без альтернативи внесення застави.

Керуючись ст. 176 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 205, 376, 392 КПК України,

ухвалив:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який домашній арешт, залишити без задоволення.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київській слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів, починаючи з 22 квітня 2021 року до 20 червня 2021 року включно, на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, без альтернативи внесення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1