Справа № 159/3771/20
Провадження № 1-і/159/2/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про продовження строків тримання під вартою
13 квітня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000486 по обвинуваченнюОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною другою статті 121 КК України,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Ковельського міськрайонного суду Волинської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за частиною другою статті 121 КК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк тримання під вартою спливає 18.04.2021.

Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , при наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, які неперестали існувати, крім того, до спливу строку тримання під вартою судовий розгляд кримінального провадження не може бути завершений.

Пунктом 20-5 розділу XI Перехідних положень КПК України тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлено такі особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження, зокрема у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Автоматизованою системою документообігу клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою передано на розгляд судді ОСОБА_1 .
Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_6 , кожен окремо, проти продовження строку тримання під вартою заперечують, та просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини третьої статті 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно із статтею 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно із статтею 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Частиною першою статті 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у пункті 79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Підставами для обрання та подальшого продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 слугували обґрунтованість підозри та наявність ризику переховування від суду.
При вирішенні питання про подальше застосування запобіжного заходу суд перевіряє чи не зменшились зазначені ризики та приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, який не має постійного джерела доходу, не має достатньо сталих соціальних зв`язків для того щоб гарантувати, що він належно виконуватиме свої процесуальні зобов`язання, пов`язані з судовим розглядом, має судимості. Ризик переховування від суду ґрунтується також на характері і обставинах обвинувачення.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 КПК України, не може запобігти ризику переховування від суду.
Підстав для зміни обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який на даний час не має і учасниками процесу докази на підтвердження цих підстав суду надані не були.
Викладене дає підстави для продовження тримання обвинуваченого під вартою у даному кримінальному провадженні.
Підстав для зміни розміру раніше визначеної застави немає.
Керуючись статтями 177, 183, 331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Продовжити строк тримання обвинуваченомуОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під вартою на 60 днів - до 11 червня 2021 року включно, з правом застави в розмірі 42 040 (сорок дві тисячі сорок) гривень 00 копійок.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у вказаній сумі його буде звільнено з-під варти з покладенням обов`язків: повідомити суд про місце проживання та не залишати населений пункт, в якому він проживає, без дозволу суду.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у цій ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного судупротягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_1