УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2021 року

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, ОСОБА_9 , у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.121, ч.4 ст.296 КК України,
В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя знаходиться вищевказане кримінальне провадження.
Ухвалою від 04.02.2021 р. обвинуваченим продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 05.04.2021 р. включно.
Прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження обвинуваченим раніше обраного запобіжного заходу, оскільки визначені ст.177 КПК України ризики, що були підставою для його обрання, не зникли.
Захисник ОСОБА_4 , думку якого підтримав ОСОБА_7 , просив змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на те, що прокурором клопотання заявлено з порушенням вимог ст.199 КПК України. Ризики, на які посилається сторона обвинувачення, доказами не підтверджені.
Захисник ОСОБА_5 , посилаючись на необґрунтованість ризиків та тривалий час перебування обвинуваченого під вартою, просив змінити ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід.
Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав позицію захисника.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 просила відмовити прокурору в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу, посилаючись на порушення прокурором вимог ст.199 КПК України при зверненні до суду з даним клопотанням, а також вважала, що обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту в повній мірі нівелює ризики, на які посилається прокурор.
Обвинувачений ОСОБА_9 був видалений із зали судового засідання на підставі ч.1 ст.330 КПК України.
Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим є доцільним, виходячи з наступного.
При вирішенні питання про продоження обвинуваченим запобіжного заходу суд керувався положеннями ст.331 КПК України, відповідно до ч. 1, 3 якої під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку тримання під вартою суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, які вчинив в той час, коли в провадженні суду перебувало інше кримінальне провадження відносно нього за вчинення аналогічного злочину. Обвинувачений офіційно непрацевлаштований, раніше неодноразово засуджений, має постійне місце проживання, неповнолітню дитину та непрацездатну бабусю.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, який вчинив в той час, коли в провадженні суду перебувало інше кримінальне провадження відносно нього за вчинення злочину проти власності. Обвинувачений неодноразово засуджений, офіційно непрацевлаштований, має постійне місце проживання.
ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, який вчинив в той час, коли в провадженні суду перебувало декілька кримінальних проваджень відносно нього за вчинення злочинів проти власності. Обвинувачений неодноразово засуджений, офіційно непрацевлаштований, має постійне місце проживання.
Аналізуючи вищенаведене суд вважає, що є достатньо підстав констатувати наявність ризику того, що перебуваючи на волі, обвинувачені можуть вчинити інше кримінальне правопорушення, і застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить запобіганню вказаного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України.
Оскільки кожен з обвинувачених вчиняв в минулому злочини та вчинили кримінальне правопорушення, з приводу чого притягаються до кримінальної відповідальності, в той час, коли в провадженні суду перебували інші кримінальні провадження, то наявність у них постійного місця проживання та соціальних зв`язків, не може бути запорукою не вчинення ними кримінальних правопорушень в майбутньому, у зв`язку з чим клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 314-316, 392 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто по 09 травня 2021 року включно.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто по 09 травня 2021 року включно.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто по 09 травня 2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала підлягає негайному виконанню, її оскарження не зупиняє виконання ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1