Справа №592/6388/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/309/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА
Іменем України

19 липня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 592/6388/21 за апеляційною скаргою представника власника майна адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.05.2021 щодо накладення арешту на майно,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_8 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі представник власника майна ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту на т/з «Renault Traffik» д. н. з. НОМЕР_1 , який було вилучено в ході обшуку 19.05.2021 з позбавленням права користування даним т/з, оскільки в ході проведення обшуку і після завершення слідчої дії ОСОБА_9 неодноразово повідомляв слідчому, який проводив обшук, що речі, які знаходяться в салоні автомобіля йому не належать, є власністю іншої особи, а сам він не знав, що там взагалі щось знаходиться, так як надавав т/з в користування знайомому. Дані повідомлення знаходять підтвердження і в зауваженнях до протоколу обшуку. Натомість при постановленні ухвали слідчим суддею взято до уваги лише твердження слідчого про те, що ОСОБА_9 продовжує здійснювати незаконну господарську діяльність, яке не підтверджується жодними належними та допустимими доказами. Крім того, зазначає, що при проведенні обшуку ОСОБА_9 не чинив опору працівникам правоохоронних органів, на першу вимогу надав доступ до автомобіля. Вказує, що при наданні дозволу на проведення обшуку в ухвалі слідчим суддею не зазначено ідентифікуючих ознак речей та документів, в тому числі т/з, які могли бути вилучені, а тому зазначений автомобіль, який вилучений під час обшуку є тимчасово вилученим майном, а клопотання подане слідчим з порушенням строку, передбаченого ст. 171 КПК.

24.05.2021 до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням про накладення арешту на майно, погодженим із прокурором Сумської обласної прокуратури, звернувся ст. слідчий СУ ФР ГУ ДФС у Сумській області, яке обґрунтував тим, що у кримінальному провадженні № 0000066 від 28.11.2019 здійснюється розслідування за ознаками злочинів, передбачених ч. 1, 2, 3 ст. 204 КК за фактом того, що у період з травня 2019 по теперішній час ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 здійснюють незаконне виготовлення з метою збуту, зберігання з цією метою, а також збут та транспортування спирту етилового, алкогольних напоїв або інших підакцизних товарів, що становлять загрозу для життя і здоров`я людей. 26.11.2020 у ході проведення невідкладного обшуку т/з, який використовується ОСОБА_9 , а саме «Renault Traffik» д. н. з. НОМЕР_1 було виявлено та вилучено 148 ємностей об`ємом 5 літрів заповнених рідиною з характерним запахом спирту. Даний обшук в подальшому легалізовано ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.12.2020.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.12.2020 накладено арешт на вищезазначений т/з, а в подальшому слідчим суддею Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.02.2021 частково скасований арешт на т/з в частині заборони користування даним майном.

В рамках кримінального провадження 04.03.2021 було проведено аудіо-, відео контроль особи у формі оперативної закупки, в ході якого було зафіксовано факт придбання ОСОБА_12 у громадян ОСОБА_11 та ОСОБА_9 спирту етилового, а саме 105 полімерних ємностей по 5 літрів загальним об`ємом 525 літрів. У зв`язку з чим ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 204 КК. У подальшому від УСБУ в Сумській області надійшла оперативна інформація про те, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 завезена велика партія контрафактної підакцизної продукції, а саме спирт етиловий та горілка, яку вони планують збути на території м. Суми та Білопільського району.

19.05.2021 на підставі ухвали слідчого судді проведений обшук т/з «Renault Traffik» д. н. з. НОМЕР_1 , який використовується ОСОБА_9 , у ході якого виявлено та вилучено пластикову ємність з прозорою рідиною, яка має характерний запах спирту об`ємом 5 літрів та тетрапак bag in box «Пшенична» об`ємом 10 літрів з прозорою рідиною, яка має характерний запах спирту. Також у ході обшуку вилучено вищевказаний т/з, оскільки він виступає засобом та знаряддям вчинення злочину.

Зважаючи на те, що вилучений т/з є речовим доказом, тому з метою забезпечення збереження доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також можливості застосування спеціальної конфіскації слідчий просив накласти на нього арешт з позбавленням права користування даним т/з.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.05.2021 на зазначене у клопотанні слідчого майно накладено арешт. Своє рішення слідчий суддя суду першої інстанції умотивувала тим, що доводи слідчого про необхідність накладення арешту на автомобіль повністю знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи представника власника майна ОСОБА_8 , яка підтримала свою апеляційну скаргу та просила скасувати ухвалу слідчого судді, доводи прокурора ОСОБА_7 про залишення ухвали слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, а згідно ч .2 вказаної статті, арешт майна допускається з метою забезпечення, крім іншого: 1) збереження речових доказів.

Положеннями ч. 3 ст. 170 КПК регламентовано, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним ст. 98 цього Кодексу (матеріальні об`єкти та документи, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та інше).

Відповідно п. 1-2, 5-6 ч. 2 ст. 173 КПК, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного та третіх осіб.

Розглянувши клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя дійшла правильного висновку, що арешт повинен бути накладений на майно, що відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, належним чином вмотивовано та ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.

При вирішенні зазначеного вище питання в повній мірі дотримані вимоги ст. 170-173 КПК, з`ясовані і досліджені всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а саме наявність правової підстави для арешту майна, можливість використання арештованого майна як доказу у кримінальному провадженні тощо.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження СУ ГУ ДФС у Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000066, згідно якого у період з травня 2019 по теперішній час ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 здійснюють незаконне виготовлення з метою збуту, зберігання з цією метою, а також збут та транспортування спирту етилового, алкогольних напоїв або інших підакцизних товарів, що становлять загрозу для життя і здоров`я людей.

19.05.2021 у ході проведення обшуку т/з «Renault Traffik» д. н. з. НОМЕР_1 , який використовується ОСОБА_9 , виявлено та вилучено пластикову ємність з прозорою рідиною, яка має характерний запах спирту об`ємом 5 літрів та тетрапак bag in box «Пшенична» об`ємом 10 літрів з прозорою рідиною, яка має характерний запах спирту. Також у ході обшуку вилучено вищевказаний т/з, оскільки він виступає засобом та знаряддям вчинення злочину.

Оскільки зазначене майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про необхідність арешту т/з як речового доказу з позбавленням права користування даним т/з відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, є цілком виправданим, умотивованим і ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону, так як у досудового слідства є законні підстави вважати, що даний т/з є речовим доказом, виступає засобом та знаряддям вчинення злочину, міг зберегти на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення або містити інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вирішуючи питання щодо законності і обґрунтованості арешту майна, колегія суддів враховує також і судову практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Таким чином, втручання держави в право володіння майном в даному конкретному випадку є законним і обґрунтованим, оскільки таке втручання здійснено на підставі чинного КПК, який є доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм, сумісних з принципами Конвенції.

Втручання є виправданим, так як воно здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» - «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. При цьому, оцінюючи пропорційність, колегія суддів виходить з того, що досягти легітимної мети за допомогою інших заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, ніж арешт майна, не можливо, застосовані слідчим суддею суду першої інстанції обмеження стосовно вказаного майна не є надмірними або ж такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що клопотання про арешт майна подане з порушенням встановленого КПК строку, то вони не заслуговують на увагу, оскільки майно вилучено 19.05.2021 і клопотання про його арешт було направлене слідчим у межах установленого законом строку 48 год (що підтверджується штампом установи поштового зв`язку на конверті в якому воно надійшло до суду першої інстанції разом із додатками), хоча безпосередньо це клопотання надійшло до суду і зареєстровано 24.05.2021, що узгоджується з вимогами ч. 5 ст. 171 КПК.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга представника власника майна без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України, -

постановила:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.05.2021 щодо накладення арешту на майно залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4