справа № 462/3116/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2021 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участі прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , буду раніше судимим, 12.07.2010 року Залізничним районним судом міста Львова за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України на шлях виправлення не став та вчинив новий корисливий злочин.

Так, 12 травня 2020 року ОСОБА_4 в період часу з 19 год. 15 хв. до 19 год. 18 хв. перебуваючи в торговому залі магазину «Сім23», що знаходиться на вул. Юнаківа, 9Б у м. Львові, в якому здійснює свою діяльність ТзОВ «КЛЕВЕР СТОРС», маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка) з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, таємно, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, взяв з полиці торгового стелажу 10 упаковок шоколаду «Мілка Монделіс» вартістю 26 грн. 66 коп. без ПДВ, кожна; 5 упаковок шоколаду «Мілка полуниця» вартістю 26 грн. 66 коп. без ПДВ, кожна; 2 батончики «Снікерс» вартістю 46 грн. 66 коп. без ПДВ, кожен та 4 упаковки масла «Молокія Екстра 82%» вартістю 43 грн. 8 коп. без ПДВ, кожна, які сховав у внутрішню кишеню куртки і не оплативши вартості вказаного товару, покинув приміщення магазину, а викраденими товарами розпорядився на власний розсуд, чим своїми протиправними діями завдав ТзОВ «КЛЕВЕР СТОРС» матеріальних збитків на загальну суму 668 гривень 49 копійок без ПДВ.

У судовому засіданні допитаний обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України визнав повністю, не заперечив фактичних обставин викладених в обвинувальному акті, вказав, що викрадені ним продовольчі товари спожив, але має намір відшкодувати завдану шкоду. Просить суворо не карати, запевняє суд, що усвідомив протиправність своїх дій.

Представник потерпілого ТзОВ «КЛЕВЕР СТОРС» ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій просить здійснити судовий розгляд кримінального провадження за його відсутності, зазначив, що цивільний позов заявляти не буде, у визначенні покарання покладається на рішення суду.

Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч.2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши характеризуючи дані обвинуваченого, досудову доповідь органу пробації, за таких обставин, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_4 доведена повністю, дії обвинуваченого органом досудового слідства кваліфіковано вірно за ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України, так як обвинувачений повторно вчинив таємне викрадення чужого майна /крадіжка/.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який є нетяжким злочином, вчиненим умисно, з корисливих мотивів, особу винного, який раніше неодноразово судимий, повністю визнав свою вину, розкаялася у вчиненому злочині, на обліку в психоневрологічному диспансері та у «КНП ЛОР «Львівському обласному медичному центрі превенції та терапії узалежнень» не перебуває /матеріали кримінального провадження а.с.39, 41/, згідно досудової доповіді, складеної 10.07.2020 року Личаківським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації», має високий ризик вчинення кримінального правопорушення, а ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній, а тому з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції, такі пом`якшуючі обставини як щире каяття, обставини, які обтяжують покарання судом не встановлені, а тому, виходячи з наведеного, суд приходить до переконання, що ОСОБА_4 слід обрати покарання достатнє і необхідне для його виправлення і попередження скоєння ним нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення, що буде відповідає особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення, передбачених ч.2 ст. 50 КК України, цілей покарання.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 ст. 69, 75 КК України суд не вбачає із огляду на відсутність у справі сукупності обставин, що пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, і на переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

У відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.

Згідно ч.1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів, суд призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Таким чином,покарання обвинуваченому слід обрати на підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, враховуючи характер та співвідношення тяжкості злочинних діянь, їх наслідки, ступінь суспільної небезпечності скоєних кримінальних правопорушень - шляхом часткового складення призначених покарань.

Відтак, слід призначити покарання ОСОБА_4 із застосуванням правил ч.1, 4 ст. 70 КК України, оскільки обвинувачений до постановлення вироку Галицьким районним судом м. Львова від 30.11.2020 року /справа №461/2900/20/ вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України, а саме 12.05.2020 року, тобто до постановлення попереднього вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, витрати на залучення експерта - відсутні.

На підставі ч.9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуває під вартою та перераховується за Галицьким районним судом м. Львова, а тому відсутні підстави щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу для забезпечення відбуття призначеного покарання.

Керуючись ст. 50, 65-67, 70,185 КК України, ст. 100, 368, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 2 /двох/ років 6 /шість/ місяців позбавлення волі

На підставі ч.4 ст. 70 КК України із врахуванням вироку Галицького районного суду м. Львова від 30.11.2020р. /справа №461/2900/20/ за сукупністю злочинів, шляхом часткового складення призначених покарань, визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 2 /два/ роки 7 /сім/ місяців позбавлення волі, зарахувавши покарання повністю за попереднім вироком.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з часу його фактичного затримання, тобто з 31 липня 2020 року.

Речовий доказ - цифровий носій СМDR47G-CFMWM03-0153 P114, на якому знаходяться відеозаписи здійснені із камер відео спостереження магазину «Сім23» (м. Львів, вул. Юнаківа, 9Б) залишити при матеріалах кримінального провадження /а.с.70/.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1