Справа №195/1269/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.03.2021 року смт.Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого- ОСОБА_5
захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Томаківка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000120 від 24.03.2020, за обвинуваченням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Конотоп Сумської області, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 06.03.2020 приблизно о 18 годині 10 хвилин знаходився біля території домоволодіння АДРЕСА_2 , де в нього в ході раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_5 , на ґрунті особистих неприязних відносин виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілому.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 в цей же день, тобто 06.03.2020 приблизно о 18 годині 11 хвилин знаходячись біля території домоволодіння АДРЕСА_2 , під час сварки, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи умисно, незаконно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх, дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_5 не менше трьох ударів кулаком правої руки в область обличчя голови.
В результаті умисних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 77-Е від 24.03.2020, спричиненні тілесні ушкодження у вигляді: «закритої черепно-мозкової травми - струс головного мозку, а також синець на обох повіках лівого ока. Виявленні тілесні ушкодження на голові оцінюються у сукупності, як єдина закрита черепно- мозкова травма і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день)».
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст. 125 КК України за ознаками умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений не підтвердив вищезазначені обставини, винним себе у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення при викладених у обвинувальному акті обставинах не визнав, та пояснив суду, що 06.03.2020 року, він разом з ОСОБА_8 знаходилися у Петровського вдома. До них прийшла ОСОБА_9 з якою вони в дружніх стосунках, та сказала, що ОСОБА_5 вивозить з дому їхнє спільне майно. ОСОБА_10 , разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_8 поїхали до будинку ОСОБА_5 . ОСОБА_9 почала з кимось сваритися, після чого ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вийшли з двору ОСОБА_11 на вулицю, за ними ОСОБА_5 виштовхував ОСОБА_9 . Вдарив її в стегно. Після чого ОСОБА_5 став хватати ОСОБА_4 за одяг в області грудей . Була сварка. ОСОБА_14 приїхав на машині разом з сином, машина була завантажена картоплею. ОСОБА_10 пояснив, що він ОСОБА_11 не бив, а штовхнув, ОСОБА_11 впав на гравій біля воріт, потім встав. ОСОБА_14 подивився що якась сварка і поїхав звідти. Філатови хотіли залишити місце подій , а потім ОСОБА_15 разом з ОСОБА_11 зайшли за мікроавтобус ОСОБА_11 і їх декілька хвилин не було видно. ОСОБА_10 стверджує, що він ударів в область голови ОСОБА_11 не наносив, можливо дані травми у ОСОБА_11 були від того, що ОСОБА_11 впав на землю від поштовху, а можливо , ще до вказаних подій. ОСОБА_10 стверджує , що у свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 є підстави для дачі неправдивих свідчень стосовно нього, так як вони перебувають у дружніх стосунках з потерпілим, але конкретних пояснень, щодо цього не надав, а з потерпілим ОСОБА_5 у нього неприязні стосунки, так як він ображає свою колишню дружину ОСОБА_9 з якою вони товаришують.
У судовому засіданні були допитані потерпілий та свідки.
Потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що він є колишнім чоловіком ОСОБА_9 , шлюб розірвали в грудні 2019 року. Так, 06.03.2020 він перебирав картоплю в себе на подвір`ї, до нього прийшла допомагати знайома ОСОБА_13 , через деякий час до нього прийшов знайомий ОСОБА_12 . Після чого до його двору під`їхав автомобіль в якому знаходилась колишня дружина ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_17 . І в цей час до нього під`їхав знайомий ОСОБА_16 . Одночасно до них підійшла ОСОБА_9 та почала чіплятися до нього та кричати. Він попросив ОСОБА_14 поїхати, так як думав, що буде сварка з колишньою дружиною та направився до свого двору, де в проході стояв ОСОБА_4 , який не давав пройти і почав висловлювався нецензурною лайкою в його адресу, після чого в них виникла сварка, в ході якої ОСОБА_4 вдарив перший раз його правою рукою, а саме кулаком в ліву частину щелепи, він впав та втратив свідомість. Потім коли він встав ОСОБА_10 вів себе агресивно, та наніс йому другий удар в ліву частину обличчя, у височну частину, їх розбороняли Філатові, ОСОБА_14 вже поїхав. При цьому колишня дружина намагалася пальцями штрикнути його в око, а ОСОБА_10 наніс третій удар в район лівого ока. Зайцева хотіла від нього компенсацію за майно при розлученні. Після чого він зайшов до будинку та звернувся до поліції .Зайцева заходила разом з ним до будинку .
Свідок ОСОБА_12 суду показав, що 06.03.2020 ОСОБА_5 попросив його допомогти перебрати картоплю, вони вже закінчили, приїхав ОСОБА_4 із ОСОБА_9 , також приїхав ОСОБА_14 . Зайцеві між собою почали сваритися. В ході сварки ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_5 , перший удар правою рукою в область голови, другий в область щелепи, потім в область ока, колишня дружина також намагалася наносити удари, але не змогла. Ушкоджень у ОСОБА_5 до вказаних подій не було, він був присутній до приїзду поліції. При цьому свідок пояснив, що в залежності від потерпілого ОСОБА_5 він не перебуває. З ОСОБА_10 неприязних стосунків не має.
Свідок ОСОБА_13 суду показала, що 06.03.2020 вона допомагала перебирати картоплю ОСОБА_5 , в той час до його двору приїхав ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , потім приїхав ОСОБА_14 . Почалася сварка. ОСОБА_10 вдарив ОСОБА_11 в обличчя, потім ще раз, і третій раз в область ока, після чого розійшлися. ОСОБА_10 пішов до машини, ОСОБА_11 пішов до свого будинку. В матеріальній залежності від потерпілого вона не перебуває, неприязних стосунків з ОСОБА_10 не було.
Свідок ОСОБА_16 суду показав, що 06.03.2020 близько 18.00 години він під`їхав до ОСОБА_5 , побачив біля двору ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 . ОСОБА_10 вдарив ОСОБА_11 , після чого ОСОБА_11 упав, ОСОБА_14 вирішив поїхати звідти. ОСОБА_10 вдарив кулаком ОСОБА_11 в обличчя під око. Суті сварки він не знає. Достовірних відомостей, чи співмешкає ОСОБА_10 із ОСОБА_9 у нього не має.
Свідок ОСОБА_18 суду показав, що 06.03.2020 року, ввечері, він приїхав до свого брата, який проживає по сусідству із ОСОБА_11 , привітався із ОСОБА_11 , потім приїхала машина ОСОБА_10 . Почалася сварка, він бачив як ОСОБА_10 наніс ОСОБА_11 один удар в область голови. Потім пішов додому.
Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що потерпілий ОСОБА_5 її колишній чоловік, з яким вони перебувають у неприязних стосунках і на час вказаних подій, спір щодо розподілу спільного майна між ними вирішений не був. З ОСОБА_10 вони перебувають у дружніх стосунках. 06.03.2020 року, ввечері, їй повідомили, що ОСОБА_11 вивозить з дому їхнє спільне майно, картоплю. Після чого, вона, ОСОБА_10 та ОСОБА_17 , який був на той час вдома у ОСОБА_10 поїхали додому до ОСОБА_11 . Приїхали до двору, ОСОБА_10 і ОСОБА_8 залишилися за воротами, а ОСОБА_11 зайшла у двір та в будинок, там були обоє ОСОБА_15 , ОСОБА_11 був надворі. ОСОБА_11 почала сваритися з колишнім чоловіком, Філатові вийшли за територію двору, а ОСОБА_11 виштовхав її з двору силою. ОСОБА_10 при цьому заступився за неї. Зайцев і ОСОБА_10 почали тягати один одного за одяг, ОСОБА_10 відпихнув ОСОБА_11 і він впав на землю. Після чого ОСОБА_11 пішов до будинку викликав поліцію та швидку. Сказав що йому погано, на обличчі у нього був синець. ОСОБА_11 пояснила, що не знає звідки у ОСОБА_11 синець, може його ОСОБА_15 вдарив за машиною, може він сам себе пошкодив.
Свідок ОСОБА_17 пояснив суду, що 06.03.2020 року, ввечері, він знаходився у Петровського вдома, прийшла ОСОБА_9 та повідомила, що ОСОБА_11 вивозить з дому їхне спільне майно, картоплю. Після чого, він, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , поїхали додому до ОСОБА_11 . Приїхали до двору, він та ОСОБА_10 залишилися за воротами, а ОСОБА_11 зайшла у двір та в будинок, ОСОБА_11 почала сваритися з колишнім чоловіком, Філатові вийшли за територію двору, а ОСОБА_11 виштовхав ОСОБА_9 з двору силою. ОСОБА_10 при цьому заступився за неї. ОСОБА_11 і ОСОБА_10 почали сваритися та тягати один одного за одяг, ОСОБА_10 відпихнув ОСОБА_11 і він впав на землю. Потім встав та пішов до будинку, ОСОБА_9 пішла за ним.
У судовому засіданні було також досліджено матеріали кримінального провадження.
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінального провадження №0000120 від 24.03.2020 (а.п.1) встановлено, що на підставі заяви про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілого ОСОБА_5 (а.п. 8-9) до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 125 КК України.
Судом досліджено висновок спеціаліста з питань судово-медичної експертизи № 61 від 18.03.2020, відповідно до якого, з 10.03.2020 по 18.03.2020 при судово-медичному обстеженні, а також згідно наданим медичним документам у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми - струс головного мозку, а також синець на обох повіках лівого ока. Виявлені тілесні ушкодження на голові оцінюються у сукупності, як єдина закрита черепно-мозкова травма і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день). Зважаючи на характер вищевказані тілесні ушкодження утворилися від ударної дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударах об такі. Враховуючи дані наданих медичних документів, давність тілесних ушкоджень незадовго до звертання за медичною допомогою та може відповідати подіям 06.03.2020 (а.п.15-16).
Судом досліджено висновок експерта № 77-Е від 25.03.2020, відповідно до якого, враховуючи локалізацію, характер та механізм утворення виявлених у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, експерт вважає можливим їх утворення за обставин та при механізмі, вказаному потерпілим ОСОБА_5 , свідком ОСОБА_12 , свідком ОСОБА_13 під час слідчих експериментів. (а.п.60-62).
Судом досліджено висновок експерта № 100-Е-Д від 24.04.2020, який провів додаткову судово-медичну експертизу тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , відповідно до якого, враховуючи локалізацію, характер та механізм утворення виявлених у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, експерт вважає можливим їх утворення за обставин та при механізмі, вказаному потерпілим ОСОБА_5 , свідком ОСОБА_16 під час слідчих експериментів. (а.п.69-70).
В судовому засіданні досліджено протокол проведення слідчого експерименту від 24.03.2020, який було проведено з метою перевірки і уточнення відомостей, за участю понятих і свідка ОСОБА_12 , який пояснив та вказав на місці події, що ОСОБА_4 завдав ОСОБА_5 один удар правою рукою в область щелепи, від чого останній впав на землю рівної ділянки, потім завдав удар кулаком правої руки в область лівого ока, потім ще раз кулаком правої руки в область лівого ока. (а.п. 51-52).
Відповідно до протоколу слідчого експерименту, дослідженого в судовому засіданні від 24.03.2020, який було проведено з метою перевірки і уточнення відомостей, за участю понятих і свідка ОСОБА_13 , яка пояснила та вказала на місці події, що ОСОБА_4 завдав ОСОБА_5 три удари кулаком правої руки в обличчя куди саме вона не бачила. (а.п. 55-56).
В судовому засіданні досліджено протокол проведення слідчого експерименту від 22.04.2020, який було проведено з метою перевірки і уточнення відомостей, за участю понятих і свідка ОСОБА_16 , який пояснив та вказав на місці події, що ОСОБА_4 завдав ОСОБА_5 один удар правою рукою в ліву частину обличчя, від чого останній впав на землю , що було потім він не бачив. (а.п. 63-64).
В судовому засіданні досліджено протокол проведення слідчого експерименту від 06.05.2020, який було проведено з метою перевірки і уточнення відомостей, за участю понятих та свідка ОСОБА_9 , яка пояснила, що ОСОБА_4 завдав лише два поштовхи в груди ОСОБА_5 від чого останній впав на спину, інших тілесних ушкоджень з її слів, ОСОБА_4 не завдав ОСОБА_5 (а.п. 72-73).
В судовому засіданні досліджено протокол проведення слідчого експерименту від 07.05.2020, який було проведено з метою перевірки і уточнення відомостей, за участю понятих і свідка ОСОБА_17 , який пояснив та вказав на місці події, що ОСОБА_4 завдав лише два поштовхи в груди ОСОБА_5 від чого останній впав на землю рівної ділянки, падав на спину, інших тілесних ушкоджень ОСОБА_4 не завдавав ОСОБА_5 (а.п. 76-77).
Судом досліджено висновок експерта № 118-Е-Д2 від 12.05.2020, який провів додаткову судово-медичну експертизу тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , на підставі даних наданих медичних документів, відповідно до якого, вбачається, що механізм утворення виявлених при судово-медичному обстеженні ОСОБА_5 тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової травми струс головного мозку, а також синець на обох повіках лівого ока, свідками ОСОБА_9 і ОСОБА_17 під час слідчого експерименту невідображений (а.п. 81-82).
Судом досліджено постанови про визнання речовими доказами CD-R диску марки ТОВ М.В., відеофайл записаний на DVD-R диску марки AXENT, відеофайли записані на СD-R дисках марки VIDEX (а.п. 32, 42,50,54,58,66,75,79).
Судом також досліджено характеризуючий матеріал на обвинуваченого (а.п.85-118).
Наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення кримінального правопорушення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України поза розумним сумнівом.
Показання потерпілого та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 та ОСОБА_18 є узгодженими та логічними між собою та іншими матеріалами справи, не містять суперечностей та протиріч, а тому не викликають сумнівів у своїй достовірності, тому суд оцінює їх як належні, послідовні і допустимі, та покладає їх в основу обвинувачення.
Крім того, в судовому засіданні досліджено висновки судово-медичних експертиз стосовно потерпілого ОСОБА_5 , де, як зазначає експерт, механізм утворення виявлених при судово-медичному обстеженні ОСОБА_5 тілесних ушкоджень свідком ОСОБА_9 , та свідком ОСОБА_17 не відображений. Висновки експертиз підтвердили, що тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_5 утворились за обставин, встановлених при проведенні слідчих експериментів за його участі та участі свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_16 .
Таким чином, версія обвинуваченого про те, що саме ОСОБА_5 був агресивно налаштований до нього та спровокував конфлікт, після чого він лише штовхнув потерпілого у груди і він впав на землю, повністю спростовується об`єктивною сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою і не мають протиріч. Судом не встановлено будь-яких підстав для обмови як свідками ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , так і самим потерпілим обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки всі без виключення очевидці події стверджують, що саме ОСОБА_4 наносив тілесні ушкодження потерпілому.
Невизнання в повному обсязі вини обвинуваченим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, суд оцінює критично та вважає покази обвинуваченого такими, що спрямовані на уникнення відповідальності.
Суд критично ставиться до показів свідків ОСОБА_9 , та ОСОБА_17 , оскільки ОСОБА_9 перебуває у неприязних стосунках з ОСОБА_5 і сама спровокувала конфлікт між потерпілим та обвинуваченим, а ОСОБА_17 перебував у дружніх стосунках з обвинуваченим, тому такі свідчення не можуть бути покладені у основу вироку суду.
Отже, при встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.
Суд допитав обвинуваченого, потерпілого, свідків, дослідив надані письмові докази, матеріали, що характеризують обвинуваченого та дійшов висновку, що вина обвинуваченого доведена повністю і він повинен нести кримінальну відповідальність за заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 2 ст.125 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до кримінальних проступків, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.п.91,93), характеризується за місцем проживання посередньо (а.п. 115).
Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання судом не встановлено.
У відповідності до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про призначення виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер, ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, відношення обвинуваченого до вчиненого, вину свою не визнав, враховуючи особу обвинуваченого, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеристику за місцем проживання обвинуваченого, суд вважає можливим обрати йому міру покарання достатню для його виправлення та перевиховання, у виді громадських робіт в межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України. Саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.
Потерпілий ОСОБА_5 подав до суду позовну заяву про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок злочину та просить стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду в сумі 1361,00 грн., пов`язану із затратами на лікування та моральну шкоду в сумі 30000,00 грн. завдану йому внаслідок скоєння злочину та приниженні його честі і гідності, всього на загальну суму 31 361,00 грн.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників провадження, суд вважає що , цивільний позов ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого на його користь матеріальної шкоди в сумі 1361,00 грн., пов`язаної із затратами на лікування та моральної шкоди в сумі 30000,00 грн. завданої йому внаслідок скоєння злочину та приниженні його честі і гідності, всього на загальну суму 31 361,00 грн. підлягає частковому задоволенню.
Позов в частині стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого матеріальної шкоди в сумі 1361,00 грн., пов`язаної із затратами на лікування підлягає повному задоволенню на підставі ст.ст.1167, 1201 ЦК України, так як ця шкода підтверджена відповідними письмовими доказами, а при судовому розгляді встановлено, що саме обвинуваченим завдано матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 .
Позов в частині стягнення відшкодування моральної шкоди, підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Суд вважає доведеним поза всяким розумними сумнівом факт спричинення моральної шкоди ОСОБА_5 , яка полягає у фізичному болю і душевних стражданнях, які він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього з боку обвинуваченого, через завдання останнім йому легких тілесних ушкоджень, яких він зазнав у зв`язку з приниженням його чоловічої гідності, спричинено ушкодження здоров`я. Тривалий період потерпілий не може вести нормальний спосіб життя і до теперішнього часу знаходиться в стані негативних психічно-емоціональних переживань.
Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. Зазначені потерпілим обставини підтверджуються висновками експерта, протоколами слідчих дій та іншими процесуальними документами, які знаходяться в матеріалах справи даного кримінального провадження.
З врахуванням перелічених факторів, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що заявлена до стягнення сума моральної шкоди значно завищена, і вважає за необхідне позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди задовольнити частково на суму 5000,00 грн.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 367-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді 200 (двухсот ) годин громадських робіт.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ) матеріальну шкоду в сумі 1361,00 грн., пов`язану з витратами на лікування, та моральну шкоду в сумі 5000,00 грн., завдану внаслідок скоєння правопорушення та приниженні його честі і гідності, а всього на загальну суму 6 361,00 грн. (шість тисяч триста шістдесят оду грн. 00 коп.).
В іншій частині позову відмовити.
Речові докази: фотозображення ОСОБА_5 , відеофайл записаний на CD-R диск марки ТОВ М.В., відеофайл записаний на DVD-R диск марки AXENT, відеофайл записаний на СD-R диск марки VIDEX за участю потерпілого ОСОБА_5 , відеофайл записаний на СD-R диск марки VIDEX за участю свідка ОСОБА_12 , відеофайл записаний на СD-R диск марки VIDEX за участю свідка ОСОБА_13 , відеофайл записаний на СD-R диск марки VIDEX за участю свідка ОСОБА_16 , відеофайл записаний на СD-R диск марки VIDEX за участю свідка ОСОБА_9 , відеофайл записаний на СD-R диск марки VIDEX за участю свідка ОСОБА_17 , які знаходяться в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд на протязі 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

30.03.2021