1Справа № 335/7740/20 1-кс/335/689/2021
12 лютого 2021 року м. Запоріжжя
Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про відвід слідчому судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_5 , у провадженні якого перебуває ця скарга, на підставі того, що, на думку заявника слідчий суддя не може розглядати дану скаргу і підлягає відводу з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.
У судовому засіданні у режимі відеоконференції ОСОБА_3 заяву про відвід підтримав та зазначив, що суддя ОСОБА_5 не має права розглядати його скаргу в силу вимог ч. 2 ст. 76 КПК України, відповідно до якої не допускається повторна участь судді у кримінальному провадженні після скасування вироку або ухвали судом апеляційної інстанції. Крім того, суддя ОСОБА_5 після повернення матеріалів справи із Запорізького апеляційного суду, після скасування його рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою, в порушення вимог ст. 35 КПК України, не був визначений для судового розгляду автоматизованою системою документообігу суду за принципом вірогідності, що також є підставою для відводу судді згідно вимог ч. 5 ст. 75 КПК України. На його думку суддя ОСОБА_5 є упередженим та не може об`єктивно розглянути його скаргу.
У судовому засіданні слідчий заперечував проти задоволення заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_5 .
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим, тобто, має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Особа, що заявила відвід повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує усунення судді від участі у судовому провадженні.
Згідно з ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.75 КПК України, суддя не може брати участь в кримінальному провадженні:
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
Суть цієї правової норми полягає тому, що вона передбачає визначений законом перелік підстав, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді кримінального провадження.
Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово постановляв, що «особиста неупередженість судді повинна вважатись присутньою доти, доки не доведено протилежного».
Суд зазначає, що процесуальна діяльність судді ОСОБА_5 не може бути підставою для відводу.
Разом із тим, встановлено, що ухвалою Запорізького апеляційного суду від 29.10.2020 року скасовано ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.09.2020 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_3 та судом апеляційної інстанції зазначено, що оскаржуваною ухвалою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_3 , проте, в мотивувальній частині ухвали, окрім іншого, слідчий суддя фактично зробив висновки по суті самої скарги, вказавши на те, що слідчий клопотання ОСОБА_3 розглянув, про що його повідомив.
Вказане твердження може викликати сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_5 під час розгляду скарги ОСОБА_3 по суті, а із заяви про відвід слідчого судді, вбачається наявність підтверджених обставин, що з точки зору стороннього спостерігача, можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості слідчого судді ОСОБА_5 при розгляді вищевказаної скарги.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуха проти України», від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду.
Зі змісту ст. 6 Конвенції та практики Європейського Суду з прав людини з питань неупередженості суду вбачається, що правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись. Під сумнівом - довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Як правило, неупередженість означає відсутність упереджень або упередженості, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (справа «Кіпріану проти Кіпру», п. 118; справа «Мікаллеф проти Мальти», п. 93). Європейський Суд з прав людини у своїй практиці проводить відмінність між суб`єктивним підходом, тобто прагненням переконатися в суб`єктивному обвинуваченні або інтересі певного судді у конкретній справі та об`єктивним підходом, тобто визначенням, чи були судді надані достатні гарантії, щоб виключити будь-які обґрунтовані сумніви в цьому відношенні (справа «Кіпріану проти Кіпру», п. 118; справа «П`єрсак проти Бельгії», п. 30; справа «Грівз проти Сполученого Королівства», п. 69).
У своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, неодноразово звертав увагу на дотримання правил неупередженості (безсторонності) судами, як складової права на справедливий судовий розгляд, визначеного ст. 6 Європейської конвенції з прав людини.
За практикою ЄСПЛ, якою встановлено принцип неупередженості суддів та відводів, учасник справи може ставити питання про відвід на підставі будь-якого мінімального сумніву.
Суд, враховуючи висловлену недовіру, в інтересах правосуддя та сторін, а також враховуючи рішення Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06. у справі "Білуга проти України", від 28.10.98. у справі "Ветштайн проти Швейцарії", тощо), відповідно до якого важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві, для забезпечення умов, за яких у заявника не виникало б будь-яких сумнівів щодо розгляду його справи безстороннім та неупередженим судом, маючи на меті запобігання безпідставних звинувачень з боку учасників процесу щодо необ`єктивності в розгляді вказаної скарги, з метою дотримання балансу інтересів між будь-якими несприятливими наслідками для сторін, та з метою, щоб у стороннього спостерігача не могло б виникнути сумнівів в неупередженості слідчого судді, дійшов висновку про наявність достатніх підстав для відводу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_5 від участі в розгляді даної скарги.
Щодо інших доводів заяви ОСОБА_3 про відвід, суд зазначає наступне.
Відповідно доч.2 ст.76 КПК України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.
Встановлено, що 15.09.2020 року ухвалою слідчого судді ОСОБА_5 , відмовлено у відкритті провадження за вказаною скаргою ОСОБА_3 , яку ухвалою Запорізького апеляційного суду від 29.10.2020 року скасовано та призначено новий розгляд за скаргою у суді першої інстанції.
Проаналізувавши наведені норми Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя зазначає, що в ході судового розгляду заяви про відвід не встановлено існування обставин, які б виключали участь слідчого судді в розгляді скарги заявника, і обставини, на які посилається заявник, не є повторною участю судді у кримінальному провадженні в розумінні визначення, передбаченого ст.76 КПК України про недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні. А лише та обставина, що ухвала судді про відмову у відкритті провадження скасована, не свідчить в розумінні вимог ч. 2 ст. 76 КПК України про неможливість передачі вказаної справи на розгляд слідчого судді ОСОБА_5 оскільки це провадження не є новим і не перешкоджає його повторної участі у кримінальному провадженні під час досудового розслідування після скасування ухвали про відмову у відкритті провадження відповідно до змісту ст. 76 КПК України.
Отже скарга ОСОБА_3 не є новим провадженням, а передана після скасування ухвали Запорізьким апеляційним судом слідчому судді ОСОБА_5 на підставі Засад використання автоматизованої системи документообігу Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя, Положення про автоматизовану систему документообігу суду, як раніше визначеному складу суду, інформацію внесено до системи автоматизованого розподілу, а тому порушення порядку визначення слідчого судді для розгляду скарги ОСОБА_3 , на що також посилається заявник, не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.75,81 КПК України, -
Заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвала окремо оскарженню не підлягає.

Резолютивна частина ухвали постановлена у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 12.02.2021 року.

Повний текст ухвали складено та проголошено 15.02.2021 року о 09 год. 00 хв.

Суддя: ОСОБА_1