Житомирський апеляційний суд
Справа №279/6833/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю
секретаря: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7
прокурора: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0001305 за апеляційною скаргою заступника керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 жовтня 2020 року, яким засуджено

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Потсдам, Німеччина, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- ч. 2 ст. 286 КК України на 5 (п`ять) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 1 (один) рік та покладено на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі :

- автомобіль «MERCEDES-BENZ Vito» реєстраційний номер НОМЕР_1 (реєстрація Республіки Молдова) - ухвалено повернути власнику ОСОБА_6 ;

- автомобіль «DAF XF 95.430», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у складі напівпричепа «KRONE» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який переданий під розписку ОСОБА_10 - ухвалено повернути власнику ОСОБА_11 .

Арешт накладений ухвалою Коростенського міськрайонного суду від 01.11.2019 року на автомобіль «MERCEDES-BENZ Vito» реєстраційний номер НОМЕР_1 (реєстрація Республіки Молдова) та на автомобіль «DAF XF 95.430», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у складі напівпричепа «KRONE» реєстраційний номер НОМЕР_3 - ухвалено скасувати.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати по справі в розмірі 8072,67 грн. на залучення експертів.

в с т а н о в и л а:

Як встановив суд, 25 жовтня 2019 року ОСОБА_6 , керуючи технічно справним транспортним засобом автомобілем «MERCEDES-BENZ Vito» реєстраційний номер НОМЕР_1 (реєстрація Республіки Молдова), перевозячи в салоні автомобіля чотирьох пасажирів, рухався по вулиці Сергія Кемського в напрямку центра м.Коростень.

Рухаючись у вказаному напрямку, близько 14 год. 13 хв. ОСОБА_6 керуючи автомобілем «MERCEDES-BENZ Vito» реєстраційний номер НОМЕР_1 (реєстрація Республіки Молдова), наближаючись до перехрестя з автодорогою Київ-Ковель 151 км, в межах населеного пункту «Коростень», в порушенні вимог пунктів 2.3 (б), 16.11, 16.13 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, в яких сказано:

- Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу та не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- Перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч;

- На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху;

Проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, рухаючись по другорядній дорозі не надав дорогу автомобілю автомобілем «DAF XF 95.430», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у складі напівпричепа «KRONE» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_10 , який рухався по головній дорозі Київ-Ковель в напрямку Ковеля, виїхав на головну дорогу, де відбулося зіткнення транспортних засобів.

В результаті зіткнення пасажир автомобіля автомобілем «MERCEDES-BENZ Vito» реєстраційний номер НОМЕР_1 (реєстрація Республіки Молдова) Тучак (Папиж) Марина отримала тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми голови, шийного відділу хребта, грудної клітки, що супроводжувалось крововиливами в лобних, тім`яних і потиличній областях волосистої частини голови з внутрішньої поверхні, в м`які мозкові оболонки обох півкуль мозку, мозочок, довгастий мозок, в шлунки мозки, багато уламковими переломами кісток основи та склепіння черепа в поєднанні з переломами скелету обличчя нижньої щелепи, компресійним переломом 1-2-го шийних хребців з розривом спинного мозку, з розходженням тіл хребців до 1 см з розривом зв`язок атлантоокціпітального з`єднання, крововиливами в м`які тканини грудини, плевру, легені, переднє середостіння, уламковими переломами з розходженням уламків дистальних кінців правої ї лівої ключиць, правої плечової кістки на рівні шийки; двосторонніми переломами ребер по середнім ключинним лініям з розривами плеври, з розходженням уламків, травматичним шоком, саднами, синцями тулуба; крововиливи в лобних, тім`яних і потиличній областях волосистої частини голови з внутрішньої поверхні, в м`які мозкові оболонки обох півкуль мозку, мозочок, довгастий мозок, в шлунки мозки, багато уламковими переломами кісток основи та склепіння черепа, розповсюджені у всіх черепних ямках, в поєднанні з переломами скелету обличчя нижньої щелепи, компресійним переломом 1-2-го шийних хребців з розривом спинного мозку, з розходженням тіл хребців до 1 см з розривом зв`язок атлантоокціпітального з`єднання, крововиливами в м`які тканини грудини, плевру, легені, переднє середостіння, уламковими переломами з розходженням уламків дистальних кінців правої ї лівої ключиць, правої плечової кістки на рівні шийки, двосторонні переломи ребер по середнім ключинним лініям з розривами плеври, з розходженням уламків: 1-5 справа з розривом плеври 5-го ребра, 1-7 зліва, з розривами плеври 3,4,5 ребер, садно в ділянці лівої вушної раковини, садно передньо-боковій поверхні шиї справа, садно в проекції правого колінного суглобу, синця у зовнішньому квадраті правої молочної залози, які згідно висновку експерта №261 від 19.12.2019 року мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень у живої людини, як небезпечні для життя та знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті.

Причиною створення аварійної обстановки та виникнення дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків є порушення водієм ОСОБА_6 , вимог пункту 16.11, 16.13 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_6 підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.

Вказує, що суд першої інстанції, звільняючи обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, не обґрунтував висновок про не застосування додаткового покарання.

Крім цього, зазначає, що судом не враховано, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настали тяжкі безповоротні наслідки у вигляді смерті людини.

На його думку, не застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не сприятиме досягненню мети покарання.

Просить вирок суду щодо ОСОБА_6 скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 (один) рік з покладанням обов`язків, передбачених п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України. В решті вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення обвинуваченого та його захисника, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду і наведених у вироку доказів, є обґрунтованими і законними та апелянтом не оспорюються.

Не оспорюється в апеляційній скарзі також правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України.

Що стосується призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, то воно на думку колегії суддів є явно несправедливим через його м`якість.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Частиною 1 ст. 414 КПК України визначено, що невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.п. 20, 21 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005, при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а і характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, а також обставини, які пом`якшують, обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку при призначенні покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.

На переконання колегії суддів, наведених вимог закону при постановленні вироку суд першої інстанції в повній мірі не дотримався.

Так, при прийнятті рішення про призначення обвинуваченому покарання без позбавлення права керувати транспортними засобами суд першої інстанції виходив з того, що обвинувачений ОСОБА_6 під час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а також те, що він неофіційно працює водієм, утримує неповнолітню дитину.

Разом з цим, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, в даному випадку, недостатньо врахував та не надав належної оцінки обставинам вчинення кримінального правопорушення, ступеню їх тяжкості, наслідкам та характеру порушень правил безпеки дорожнього руху. Судом належно не враховано, що обвинувачений ОСОБА_6 перевозячи пасажирів, порушив вимоги пунктів 16.11, 16.13 Правил дорожнього руху України, а також проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, рухаючись по другорядній дорозі не надав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого пасажир автомобіля автомобілем «MERCEDES-BENZ Vito - Тучак (Папиж) Марина отримала тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя та знаходяться в причинному зв`язку з настанням її смерті.

Зазначені обставини, на думку апеляційного суду, вказують на необґрунтованість висновку суду щодо можливості не призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Не може бути підставою для не призначення додаткового покарання і неофіційне зайняття ОСОБА_6 діяльністю з перевезення пасажирів, оскільки така незаконна господарська діяльність наражає на небезпеку пасажирів, саме під час здійснення такої діяльності сталося ДТП з вини обвинуваченого, що жодним чином не свідчить про можливість незастосування щодо обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за встановлених судом першої інстанції обставин, апеляційний суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має молодий вік, характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, думку потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні, обставин, що пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутності обставин, що обтяжують покарання.

Враховується апеляційним судом і практика рішень Європейського суду з прав людини. Так, в справі Скоппола против Италии (№ 2) (Scoppola v. Italy) від 17.09.2009, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Апеляційний суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання за ч. 2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі - 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два ) роки та звільнити ОСОБА_6 на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування основного покарання з покладенням на нього відповідних обов`язків.

На думку суду апеляційної інстанції, саме такий вид та розмір покарання буде необхідним, справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

В апеляційній скарзі прокурор, не зазначаючи правових підстав, просить визначити ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, хоча судом було визначено обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а тому у зв`язку з необґрунтованістю таких доводів апеляційна скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання скасуванню, з ухваленням нового вироку.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу заступника керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_6 , в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування основного покарання з встановленням іспитового строку 1 (один) рік з покладенням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

В решті вирок залишити без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: