Провадження № 1-кп/760/2160/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
та обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості від 04 червня 2021 року у кримінальному провадженні №0000043 від 13.04.2021 рокупо обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України,
ВСТАНОВИВ:

07.10.2010 року між ТОВ «Київ-Берлін-Сервіс» та Національним авіаційним університетом, за погодженням з Фондом Державного майна України було укладено договір про оренду нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , зазначений договір був неодноразово пролонгований.
Так, у невстановлений досудовим розслідування час, але не пізніше 31 березня 2021 року у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно з невстановленими досудовим розслідування представниками Фонду Державного майна України виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
З метою реалізації свого злочинного умислу, діючи з корисливих мотивів, гр. ОСОБА_5 , користуючись номером мобільного телефону НОМЕР_1 здійснив телефонний дзвінок гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який працевлаштований на посаді заступника директора ТОВ «Київ-Берлін-Сервіс», під час якого повідомив гр. ОСОБА_6 про те, що він є представником ФДМ України з відділу контролю за виконанням договірних відносин та використання державного майна. Крім цього, в телефонній розмові гр. ОСОБА_5 запропонував гр.. ОСОБА_6 надати неправомірну вигоду для того щоб ТОВ «Київ-Берлін-Сервіс» мало змогу і надалі орендувати вищезазначене приміщення.
07 квітня 2021 року, за адресою: м. Київ, вул. В. Гетьмана, 1-А, між гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відбулась зустріч, під час якої гр.. ОСОБА_5 повторно запропонував надати неправомірну вигоду для подальшої оренди нежитлового приміщення та зазначив, що суму неправомірної вигоди він назве пізніше, після погодження її розміру із керівництвом ФДМ України. В подальшому гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 домовились про зустріч після 16 квітня 2021 року.
В подальшому, в період з 07 квітня 2021 року до 27 травня 2021 року ОСОБА_5 здійснював телефонні дзвінки гр. ОСОБА_6 та визначав дату та час їхньої зустрічі, однак вказані зустрічі не відбувались у зв`язку із зайнятістю гр. ОСОБА_6 .
Так, 27.05.2021 року, приблизно о 15 год., за адресою: м. Київ, вул.. В. Гетьмана, 1-А, між гр.. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відбулась зустріч під час якої гр. ОСОБА_6 повідомив гр. ОСОБА_5 про те, що не приніс з собою грошові кошти в якості неправомірної вигоди, оскільки він не розуміє кому саме та за що він має надавати такі кошти. ОСОБА_5 повідомив гр. ОСОБА_6 , що останній має надавати неправомірну вигоду в сумі 6 500 гривень щокварталу, частина з яких буде передаватись невстановленій досудовим розслідуванням особі, що являється співробітником ФДМ України, для подальшої пролонгації договору оренди нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .
20.06.2021 року, приблизно о 14:30 год, за адресою: АДРЕСА_3 , між гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відбулась зустріч під час якої гр. ОСОБА_5 повторно повідомив, що буде сприяти пролонгації договору та отримав від гр. ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 6500 гривень, після чого останні розійшлись в різні сторони та через декілька секунд, гр. ОСОБА_5 усвідомлюючи неправомірність своїх дій та невідворотність притягнення до відповідальності викинув грошові кошти на землю та почав втікати від співробітників правоохоронних органів, після чого був затриманий співробітниками СБ України.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.
04.06.2021 між прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (за участі захисника) укладена угода про визнання винуватості. Відповідно до умов угоди у кримінальному провадженні №0000043 від 13.04.2021 року, прокурор та ОСОБА_5 виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 369-2 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, а також узгодили призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 369-2 КК України у виді штрафу в розмірі 2000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі).
У судовому засіданні ОСОБА_5 , його захисник, а також прокурор підтвердили суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Дослідивши угоду про визнання винуватості, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між прокурором та ОСОБА_5 угода відповідає вимогам КПК України, дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 369-2 КК України правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не існують обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, ОСОБА_5 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що укладена між ОСОБА_5 та прокурором угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Цивільний позов по справі не заявлений, судові витрати відсутні.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 04.06.2021 між прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (за участі захисника) у кримінальному провадженні №0000043.
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за ч.2 ст.369-2 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі 2000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі).
Речові докази: - ключі від автомобіля марки «Honda» з брелком сигналізації; мобільний телефон марки «Huawei» IMEI: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 та сім - карти з номерами: НОМЕР_1 , НОМЕР_4 ; буклет з написом «Brizoll», які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , залишити у його володінні; грошові кошти номіналом 500 гривень в кількості 13 шт. з наступними серійними номерами: МБ8180026, ЛВ3994259, ЛД3006321, ЗЗ8747045, ЛА9658230, ЗИ4272886, ЛА9019068, ЗИ1177480, ВБ3805678, ЗЗ1113002, ЧД5937695, ЗД3522538, ЗБ3947877 після набрання вироку законної сили - повернути ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1