Ухвала

Іменем України
06 квітня 2021року

м. Київ
Справа № 287/315/17-к

Провадження № 51 1692 впс 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши в судовому засіданні клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження № 0000241 від 26 квітня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановив:
В провадженні Олевського районного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження № 0000241 щодо ОСОБА_6 за ст. 286 ч. 1 КК України.
Представник потерпілого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернувся до Житомирського апеляційного суду із клопотанням в порядку ст. 34 КПК України про направлення вказаного кримінального провадження з Олевського районного суду Житомирської області до Голосіївського районного суду міста Києва.
Мотивує своє клопотання тим, що судовий розгляд вказаного кримінального провадження в Олевському районному суді Житомирської області здійснюється з порушенням вимог щодо розумного строку його розгляду (ст. 318 КПК України). При цьому зазначає, що ухвалою вказаного суду від 13 березня 2019 року провадження у справі було зупинено, у зв`язку із призначенням комісійної судово-медичної експертизи. 11 січня 2020 року на адресу суду першої інстанції від Обласного бюро судово-медичної експертизи Житомирської обласної ради надійшов висновок комісійної судово-медичної експертизи № 37, у зв`язку із чим провадження у справі було відновлено та призначено справу до розгляду на 10 годину 15 травня 2020 року, проте до цього часу розгляд справи не відбувся. Посилаючись на положення ст. 34 ч. 1 п. 2 КПК України, у зв`язку із великим перенавантаженням Олевського районного суду Житомирської області, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, а також забезпечення оперативності та ефективності такого розгляду, представник потерпілого просить передати вказане кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 на розгляд до Голосіївського районного суду міста Києва за місцем проживання потерпілого ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ).

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 25 березня 2021 року вказане клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 разом із кримінальним провадженням № 287/315/17-к щодо ОСОБА_6 за ст. 286 ч. 1 КК України та поданням Житомирського апеляційного суду направлено до Верховного Суду для розгляду. В своєму поданні апеляційний суд, посилаючись на вимоги ст. 34 ч. 3 КПК України, просить Верховний Суд розглянути вказане клопотання представника потерпілого, оскільки саме до повноважень цього суду відноситься вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Учасникам судового провадження повідомлено про час та місце розгляду клопотання. Заперечень та заяв про відкладення розгляду клопотання від учасників судового провадження, які не прибули в судове засідання, не надійшло.
Відповідно до вимог ст. 32 ч. 1 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
Цей принцип має важливе значення для належного відправлення правосуддя й прямо випливає з основних засад судочинства, передбачених ст. 125 Конституції України, засад кримінального провадження, визначених у главі 2 КПК України. Порушення правил підсудності належить до істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 цього Кодексу, що тягне за собою безумовне скасування ухвалених у подальшому у такому провадженні судових рішень.
Стаття 34 ч. 1 КПК України визначає вичерпний перелік підстав для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду, а також передбачає можливість у виняткових випадках передати кримінальне провадження з одного до іншого суду.
Так, відповідно до ст. 34 ч. 1 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо:
1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності;

2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду;

3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження;

4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Крім того, абзац шостий частини першої статті 34 КПК України передбачає, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).

Відповідно до абзацу сьомого частини першої статті 34 КПК України, у разі якщо обвинувачений чи потерпілий є або був суддею чи працівником апарату Вищого антикорупційного суду і кримінальне провадження належить до підсудності цього суду, таке кримінальне провадження у першій інстанції здійснює апеляційний суд, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, і в такому разі ухвалені судові рішення оскаржуються в апеляційному порядку до апеляційного суду, який визначається колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду.
З матеріалів провадження за клопотанням вбачається, що ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, щодо подій, які відбулися 26 квітня 2017 року на 220 км 273 м. автодороги Київ Ковель в напрямку міста Києва, досудове розслідування якого здійснювалось та закінчено СВ Олевського ВП Коростенського відділу поліції ГУ НП в Житомирській області.
Вказане кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. 32 ч. 1 КПК України направлено до Олевського районного суду Житомирської області. Станом на 06 квітня 2021 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 перебуває в провадженні цього суду, проте з січня 2020 року по теперішній час судовий розгляд у вказаному суді не може розпочатися. Останнє судове засідання у цьому суді призначено на 15 травня 2020 року.

Представник потерпілого, хоч і вказує у клопотанні, що передача вказаного кримінального провадження щодо ОСОБА_6 на розгляд Голосіївського районного суду м. Києва за місцем проживання потерпілого ОСОБА_4 , забезпечить оперативний та ефективний розгляд кримінального провадження, проте підставою для передачі кримінального провадження на розгляд до іншого суду зазначає пункт 2 частини 1 статті 34 КПК України, відповідно до якої провадження передається на розгляд іншого суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду. При цьому представник потерпілого у клопотанні відповідних обґрунтувань цього не наводить.

Також представник потерпілого не вказує у клопотанні даних та обставин про необхідність направлення цього кримінального провадження до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів, які би могли бути підставою для визнання їх винятковими та з яких вбачалася б неможливість забезпечення ефективного розгляду цього провадження Олевським районним судом Житомирської області, яким не вичерпано усі передбачені законом засоби щодо організації та проведення судового розгляду.
Щодо можливої неоперативності судового розгляду та надмірного навантаження в суді першої інстанції, на яке посилається представник у своєму клопотанні, то вказані обставини, хоч об`єктивно і можуть мати місце, проте не є винятковими та не можуть бути підставою для передачі кримінального провадження на розгляд до іншого суду.
Підстав, передбачених пунктами 1-4 та абзацом сьомим частини першої статті 34 КПК України для передачі вказаного кримінального провадження на розгляд до іншого суду за матеріалами провадження також не вбачається.
У процесі перевірки матеріалів провадження за клопотанням колегія суддів не встановила порушень ст. 32 КПК України при визначенні територіальної підсудності кримінального провадження № 0000241 щодо ОСОБА_6 за ст. 286 ч. 1 КК України. Підстав, передбачених ст. 34 ч. 1 КПК України, для передачі кримінального провадження щодо ОСОБА_6 з Олевського районного суду Житомирської області до Голосіївського районного суду м. Києва при перевірці клопотання колегією суддів не встановлено, як і не встановлено виняткових випадків для такої передачі.
За таких обставин, у задоволенні клопотання представника потерпілого необхідно відмовити.
Керуючись статтями 32, 34 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження № 0000241 від 26 квітня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, з Олевського районного суду Житомирської області до Голосіївського районного суду міста Києва.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3