КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №133/250/21
Провадження №1-кс/133/97/21
У Х В А Л А

11.02.21 м. Козятин

Слідчий суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041 від 02.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ відділення поліції №2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на мобільний телефон Xiaomi Redmi 9 IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 , який знаходиться в спеціальному пакеті "Національна поліція України Головне слідче Управління №7051352", вилучений в матеріалах кримінального провадження №0000026, та про залишення його після проведення слідчих дій в матеріалах кримінального провадження до вирішення питання по суті згідно з чинним законодавством.
В обґрунтування клопотання вказав, що 02.02.2021 до чергової частини відділення поліції № 2 Хмільницького РВП надійшов рапорт співробітника про те, що в ході розслідування кримінального провадження №0000026 від 27.01.2021 за ст. 185 КК України встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає в АДРЕСА_1 , користуючись власним мобільним телефоном Xiaomi Redmi 9 IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 , за допомогою мобільного телефону виготовляла зображення порнографічного характеру, які в подальшому за допомогою мобільного додатку «Messenger» розповсюджувала.
Відомості про дане кримінальне правопорушення СВ відділення поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області 02.02.2021 внесено до Єдиного Реєстру досудових розслідувань №0000041 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України.
З метою повного, об`єктивного та всебічного досудового розслідування вказаного кримінального провадження 08.02.2021 на підставі ухвали слідчого судді Козятинського міськрайонного суду від 03.02.2021 у справі №133/250/21 про тимчасовий доступ до речей та документів з матеріалів кримінального провадження №0000026 вилучено речовий доказ, а саме мобільний телефон Xiaomi Redmi 9 IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 , який знаходиться в спеціальному пакеті "Національна поліція України Головне слідче Управління №7051352".
08.02.2021 зазначений вище мобільний телефон в рамках вказаного кримінального провадження визнано в якості речового доказу, а тому виникла необхідність у накладанні на нього арешту.
У судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просив клопотання задовольнити.
ОСОБА_4 , яка про дату, час та місце судового розгляду клопотання повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила.
Враховуючи ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до таких висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України).
Згідно з ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до п.п. 1-4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання є необґрунтованим, оскільки слідчим, зокрема, не доведено наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України.
Мотивуючи подане клопотання, слідчий посилається лише на рапорт співробітника поліції, однак жодних доказів на підтвердження тієї інформації, що в ньому міститься, не надає, що вказує й на недоведеність стороною кримінального провадження існування розумних підозр вважати, що майно, щодо арешту якого подано клопотання, може бути доказом кримінального правопорушення.

Крім того, зазначаючи у клопотанні про необхідність арешту мобільного телефону, оскільки його визнано речовим доказом, слідчим не наведено обставин, які загрожують його збереженню, а також наявність ризиків його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, як цього вимагає абз.2 ч.1 ст. 170 та ч. 2 ст. 170 КПК України.
Тобто клопотання слідчого не відповідає вимогам п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, оскільки у ньому не зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
При цьому слід зауважити, що на вказаний мобільний телефон ухвалою слідчого судді накладено арешт в межах кримінального провадження №0000026 від 27.01.2021 за ст.185 КК України й відомостей щодо скасування судового рішення/арешту слідчим не надано, а тому процесуальні підстави для ухвалення рішення на користь доводів клопотання відсутні.
Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Приймаючи до уваги викладене вище, зважаючи на необґрунтованість та недоведеність необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.
Отже, у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 167,170-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 , погодженого прокурором, про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041 від 02.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду.
Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1