Справа № 191/3640/20
Провадження № 1-кп/191/286/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001129 від 03.10.2020 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельникове Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого неповну середню освіту, не працюючого, неодруженого, депутатом не обирався, раніше судимого:
15.10.2012 Синельниківським міськрайонним судом за ст. 185 ч. З КК України, до позбавлення волі строком на З роки, за ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання строком на 1 рік;
12.05.2014 Синельниківським міськрайонним судом за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. З, ст. 70 ч. 1 КК України, до позбавлення волі строком на 3 роки, за. ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання строком 6 місяців по вироку Синельниківського міськрайонного суду від 15.10.2012, до відбуття покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі, на підст. ст. 20 ч. З КК України застосовано заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психологічної допомоги по місцю відбування покарання. Звільнення: 03.04.2017 з Бердянської ВК Запорізької області (№77). Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23.03.2017, на підст. ст. 107 КК України, умовно дострокове звільнення з невідбутим строком 6 місяців 19 днів. Вибув до м. Синельникове, вул. Одеська, № 25 А;
03.07.2020 Синельниківським міськрайонним судом за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ст.. 72 КК України до 3 років 6 міс. позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки. Перегляд вироку: 15.09.2020 Дніпровським апеляційним судом рахувати засудженим за ч. ч.1 ст. 162, ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70, ст. 72 КК України до 3 років 6 міс позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України,

за участю в судовому розгляді :

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

2 жовтня 2020 року, приблизно о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 разом зі своїм братом ОСОБА_8 проходили біля домоволодіння АДРЕСА_2 . В цей час в попутному з ним напрямку слідували ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
В цей час між вказаними особами виникла словесна сварка, в результаті якої у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.
В цей же день (02.10.2020), близько 14 год. 32 хв. ОСОБА_3 , маючи раніше виниклий злочинний умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, та не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння у виді заподіяння смерті останньому, хоча повинен був і міг це зробити, умисно розгорнутою долонею лівої руки наніс один удар в область обличчя ОСОБА_9 від чого останній втратив рівновагу та впав навзнак на асфальтове покриття, вдарившись задньою частиною голови об асфальтове покриття. В результаті падіння ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми з переломом кісток черепу, крововиливами під оболонки та у шлуночки головного мозку, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя і перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого ОСОБА_9 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у відділенні реанімації та інтенсивної терапія КП «Синельниківська ЦРЛ» ДОР.
Кримінальна відповідальність за діяння, що містять склад кримінального правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 1 ст. 119 КК України, як вбивство, вчинене через необережність.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України визнав повністю та суду показав, що дійсно 02.10.2020 він разом з братом ОСОБА_8 проходили біля домоволодіння по АДРЕСА_2 , в попутному з ними напрямку рухалися ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Він у брата запитав, чи не цей чоловік здавав на пункті прийому металу металевий хрест з кладовища. Почувши їх розмову в конфлікт з ними почала вступати ОСОБА_10 . Вони уникаючи конфлікту рухалися далі, ОСОБА_10 продовжувала провокувати конфлікт, до неї приєднався ОСОБА_9 , який почав штовхати його брата. На що він вдарив долонею лівою руки по обличчю ОСОБА_9 , від чого останній впав, та більше не піднімався. ОСОБА_10 викликала швидку медичну допомогу. В скоєному злочині щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що загиблий ОСОБА_9 є її сином. ОСОБА_9 після ДТП погано пересувався, вона не розуміє як від одного падіння могла настати смерть її сина, шкоду їм не відшкодували. Просить позбавити волі обвинуваченого.

Суд, заслухавши пояснення обвинуваченого, та інших учасників кримінального провадження, приходить до висновку, що наведені вище обставини обвинувачення пред`явленого ОСОБА_3 узгоджуються з сукупністю доказів у матеріалах кримінального провадження та показаннями потерпілої, письмовими доказами по кримінальному провадженню.

Суд дослідив докази на підтвердження встановлених судом обставин.

- протокол огляду місця події від 02.10.2020 року, з фото таблицею, згідно якого в присутності понятих було оглянуто місце події де стався конфлікт, бійка та падіння потерпілого ОСОБА_9 , з місця події вилучено куртку ОСОБА_9

(а.с.10-11 Т.2);

- постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 17.11.2020 року, згідно якої вилучену куртку ОСОБА_9 визнано речовими доказами та передано на зберігання потерпілій; ( а.с.13-14 Т.2);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 06 жовтня 2020 року за участю свідка ОСОБА_10 , яка показала яким чином ОСОБА_3 вдарив потерпілого, від чого той впав на асфальтоване покриття та втратив свідомість. (а.с. 20-22 Т.2);

- протокол огляду від 06 жовтня 2020 року, відповідно до якого в присутності понятих та за участю експерта було оглянуто труп потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 30 Т.2);

- висновком експерта № 295 від 24.10.2020 судово-медичної експертизи, відповідно до якого ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми з переломом кісток черепу, крововиливами під оболонки та у шлуночки головного мозку, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя і перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого ОСОБА_9 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у відділенні реанімації та інтенсивної терапія КП «Синельниківська ЦРЛ» ДОР. (а.с. 33-38 Т.2)
- висновком експерта № 398 від 03.11.2020 судово-психіатричної експертизи, відповідно до якого ОСОБА_3 в період інкримінованого йому діяння на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше та виявляє в теперішній час розлади особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку. За своїм психічним станом в теперішній час іспитований також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. За своїм психічним станом в період інкримінованого йому діяння він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. (а.с. 90-93 Т.2)

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18 листопада 2020 року за участю ОСОБА_3 , який показав, як він вдарив потерпілого, від чого той впав на асфальтоване покриття та втратив свідомість. (а.с. 101-102 Т.2);

- висновком експерта № 295 від 20.11.2020 судово-медичної експертизи, відповідно до якого судово-медичні експертні дані щодо характеру та локалізації тілесних ушкоджень голови ОСОБА_9 , не виключають ймовірності їх спричинення за умов та при механізмі викладеному свідком ОСОБА_10 під час слідчого експерименту від 06.10.2020.
(а.с. 105-106 Т.2)
- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 , наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають фактичним обставинам інкримінованого йому діяння, а також підтвердженими в ході судового слідства матеріалами кримінального провадження, показаннями потерпілої, які свідчать про вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.119 КК України, а саме: вбивство, вчинене через необережність.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, особу винуватого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

ОСОБА_3 раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, та перебуває на обліку лікаря психіатра.

Пом`якшуюча обставина, згідно положень ст. 66 КК України, щире каяття.

Обставина, яка обтяжує покарання, згідно зі ст. 67 КК України, не встановлено.

Що стосується виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , то вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд також враховує положення ст.ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням обставин справи та обставин, що характеризують обвинуваченого, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції останнього від суспільства та відбування призначеного покарання, та вважає, що необхідним та достатнім для його виправлення та попередження інших правопорушень є призначення покарання в межах санкції ч.1 ст. 119 КК України у виді позбавлення волі, з застосуванням ст. 71 КК України.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому не обирати.
Відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України, суд під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, вирішує долю речових доказів.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 119 КК України, та призначити йому покарання:
за ч.1 ст. 119 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуте покарання призначене ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року та остаточно визначити покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 місяця позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної не обирати.
Речові докази, після набрання вироку законної сили куртку залишити потерпілій ОСОБА_7 за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1