Постанова 24 лютого 2021 року м. Київ Справа № 152/1293/13-к Провадження № 51-675 ск 21
Суддя Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду ОСОБА_1 , розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_2 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_3 , на вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 05 грудня 2019 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 02 листопада 2020 року щодо останнього,
встановив:
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перевірку вказаних судових рішень в касаційному порядку.

Так, згідно з положеннями ч. 2 ст. 387 КПК України 1960 року, зміст касаційних скарг повинен відповідати вимогам, зазначеним у статті 350 цього Кодексу, відповідно до яких в скарзі, крім іншого, зазначаються вказівки на те, у чому саме полягає незаконність судових рішень та доводи на обґрунтування такої позиції, а також прохання особи, яка подає скаргу.

Скаржник має вказати на конкретні істотні порушення кримінально-процесуального закону, що є підставами для зміни чи скасування судових рішень, які, на його думку, допущенні судами першої та апеляційної інстанцій при постановлені цих рішень, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Відповідно до норм ст. 398 КПК України 1960 року, підставами для скасування або зміни вироку, ухвали, постанови є, зокрема, істотне порушення кримінально-процесуального закону, які, відповідно до положень ст. 370 КПК України 1960 року, перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок чи постанову. Вирок (постанову) в усякому разі належить скасувати, якщо наявні підстави, передбачені пунктами 113 цієї статті.
Однак, скарга захисника не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вказаним вимогам кримінально-процесуального закону, з огляду на наступне.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник порушує питання про скасування рішень суду першої та апеляційної інстанцій у зв`язку з істотним порушенням кримінально-процесуального закону та формально вказує на невідповідність призначеного судом покарання ступені тяжкості злочину та особі засудженого. Проте, на обґрунтування своїх вимог наводить доводи, які за своїм змістом, стосуються однобічності та неповноти судового слідства та невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, що, відповідно до положень ч. 1 ст. 398 КПК України 1960 року, не є підставою для перевірки оскаржуваних судових рішень касаційним судом. При цьому, відповідно до вимог статей 367-369 КПК України 1960 року, вказані обставини є предметом перевірки виключно суду апеляційної інстанції.

Крім того, захисник в касаційній скарзі взагалі не зазначає, які конкретно порушення допустив суд апеляційної інстанції при розгляді кримінальної справи щодо ОСОБА_3 , з огляду на положення статей 370, 377 КПК України 1960 року.
Також, у касаційній скарзі відсутнє належне формулювання вимог захисника із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги.
Так, прохання захисника до суду касаційної інстанції про скасування лише ухвали апеляційного суду через, зокрема, невідповідність призначеного судом покарання ступені тяжкості злочину та особі засудженого та направлення справи на новий судовий розгляд не узгоджується з приписами кримінально-процесуального кодексу щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги.
Крім того, положеннями ч. 2 ст. 350 КПК України 1960 року передбачено, що при обґрунтуванні, необхідності зміни чи скасування судових рішень, скарга повинна містити посилання на відповідні аркуші справи, проте такі посилання у касаційній скарзі захисника відсутні.
Відповідно до положень ст. 387 КПК України 1960 року до скарги на судові рішення, зазначені у частині другій статті 383 цього Кодексу, додаються копії судових рішень, що оскаржуються.
Проте, на виконання зазначених вимог Закону, захисником не додано копій оскаржуваних судових рішень, які мають бути завірені належним чином.
Отже, зазначені недоліки є перешкодою для вирішення питання про витребування справи щодо ОСОБА_3 .
З урахуванням наведеного, справу може бути витребувано для її перегляду в касаційному порядку лише за умови усунення зазначених у постанові суду недоліків і повторного звернення до касаційного суду в межах строку, передбаченого ч. 2 ст. 386 КПК України 1960 року, або протягом місяця з дня отримання даної постанови.
При повторному зверненні до суду касаційної інстанції захисником має бути підтверджено, що він не пропустив цей строк.
Керуючись ст. 388 КПК України 1960 року, пунктом 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, суддя

ухвалив:
Відмовити у витребуванні кримінальної справи щодо засудженого ОСОБА_3 за касаційною скаргою його захисника ОСОБА_2 на вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 05 грудня 2019 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 02 листопада 2020 року.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1