Провадження №1-кп/761/1871/2021
В И Р О К
іменем України
14 червня 2021 року

Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні суду м. Києва матеріали кримінального провадження, внесені в ЄРДР за № 0000056 від 29.04.2020 року, відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, українця, громадянина України, неодруженого, із середньою спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , солдат, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,
В С Т А Н О В И В:
26.03.2018 ОСОБА_3 призвано на військову службу за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_2 .
26.03.2018 солдат ОСОБА_3 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу строком на 3 (три) роки, тобто до 26.03.2021.
26.03.2018 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1
(по стройовій частині) №62 солдата ОСОБА_3 , який прибув
з ІНФОРМАЦІЯ_3 , зараховано
до списків особового складу, взято на всі види забезпечення та призначено
на посаду водія-санітара медичного пункту 1 спеціального батальйону.
31.07.2019 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №158 солдата ОСОБА_3 призначено на посаду водія 2 відділення гранатометного взводу 1 спеціального батальйону.
23.03.2020 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1
(по стройовій частині) № 61 солдата ОСОБА_3 увільнено від займаної посади та зараховано в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .
24.03.2020 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1
№ 62 (по стройовій частині) солдат ОСОБА_3 приступив до службових обов`язків за посадою водія 2 відділення гранатометного взводу 1 спеціального батальйону.
10.04.2020 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №76 солдата ОСОБА_3 увільнено від займаної посади та зараховано в розпорядження командира військової частини.
Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-XII від 06.12.1991 та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-XII від 21.10.1993 особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
17.03.2014 Указом в.о. Президента України №303/2014 «Про часткову мобілізацію» на території України оголошено часткову мобілізацію та, після його затвердження 17.03.2014 Верховною Радою України, цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» розпочався особливий період, який діє по даний час.
Вищий адміністративний суд України в постанові від 16.02.2015 (справа № 800/582/14) зазначив, що закінчення періоду мобілізації не є підставою для припинення особливого періоду.
Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, відповідно до вимог ст. ст. 4, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначаються Статутами, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями; неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін та про виконання наказу доповісти командирові (начальникові який віддав наказ, і своєму безпосередньому начальникові; сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України; вважатися таким, що виконує обов`язок з військової служби, знаходячись на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).
Згідно п. 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Відповідно до розпорядку дня військової частини НОМЕР_1 для військовослужбовців військової служби за контрактом встановлено робочий час з 09 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв.
Однак, під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 у солдата ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на тимчасове ухилення від проходження військової служби, який він реалізував за наступних обставин.
25.03.2020 солдат ОСОБА_3 звернувся до начальника медичної служби військової частини НОМЕР_1 зі скаргами на самопочуття, після чого останнього направлено на консультацію в поліклініку до лікаря психіатра Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» (далі - НВМКЦ « ІНФОРМАЦІЯ_4 »), куди він цього ж дня звернувся за медичною допомогою, після наданої якої повернувся до розташування військової частини НОМЕР_1 .
26.03.2020 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 64 солдат ОСОБА_3 вибув в госпіталь НВМКЦ «ГВКГ» для планової госпіталізації в психіатричне відділення.
27.03.2020 солдат ОСОБА_3 , на виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 64, звернувся для планової госпіталізації в психіатричне відділення НВМКЦ «ГВКГ», проте у госпіталізації останньому відмовили у зв`язку з епідеміологічною обстановкою у НВМКЦ «ГВКГ» та відсутністю у ОСОБА_3 невідкладних показань для госпіталізації, після чого ОСОБА_3 вибув з НВМКЦ «ГВКГ» у невідомому напрямку, не повідомивши про відмову у госпіталізації свого безпосереднього командира та медичну частину військової частини НОМЕР_1 .
Після звернення для планової госпіталізації в психіатричне відділення НВМКЦ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », солдат ОСОБА_3 на стаціонарному чи амбулаторному лікуванні з 27.03.2020 по 04.11.2020 не перебував та за медичною допомогою не звертався, в розташування військової частини НОМЕР_1 не повернувся.
Таким чином, солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, у порушення вимог ст.ст. 4, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 11, 16, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст.ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з метою тимчасового незаконного ухилення від виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, без поважних причин та дозволу командира, 27.03.2020, до 18 год. 00 хв., не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , після чого проводив час на власний розсуд, проживаючи поза межами військової частини за адресою: АДРЕСА_3 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, до 05.11.2020.
За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини, правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене нез`явлення на службу та його причини, не повідомив та проводив час на власний розсуд.
05.11.2020, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, солдат ОСОБА_3 добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Київського гарнізону, за адресою: АДРЕСА_4 , повідомивши про себе та вчинений ним злочин та фактично був незаконно відсутнім на військовій службі з 27.04.2020 по 04.11.2020 включно.
Указані дії ОСОБА_3 сторона обвинувачення кваліфікує за
ч. 4 ст. 407 КК України, а саме: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби.)
В судовому засіданні прокурор Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_2 подав угоду про визнання винуватості від 01.06.2021 року, укладена між прокурором у кримінальному провадженні Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідно до якої обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, яке стороною обвинувачення кваліфіковано як умисні дії ОСОБА_3 , які полягають у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
Сторони кримінального провадження погодились на призначення покарання ОСОБА_3 за ч.4 ст.407 КК України, оскільки останній беззастережно визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, а саме погодились на призначення основного покарання ОСОБА_3 за ч.4 ст.407 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки, із застосуванням ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік. Також обвинуваченому роз`яснені наслідки укладання та затвердження угоди, обмеження щодо його права на оскарження вироку, роз`яснені наслідки невиконання взятих на себе обвинуваченим обов`язків.
Під час судового засідання обвинувачений стверджував, що повністю розуміє свої права, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.
Крім цього, обвинувачений зазначив, що вищевказана угода про визнання його винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. 472 КПК України, дії ОСОБА_3 за ч.4 ст. 407 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, обвинувачений може та зобов`язується виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості останнього наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.
Запобіжні заходи та судові витрати у провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 01 червня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000056 від 29.04.2020 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком, тривалістю 1 (один) рік, якщо протягом указаного строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Судові витрати та запобіжні заходи у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1