У х в а л а
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року сел. Підволочиськ

Слідчий суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1

за участі

секретаря судового засідання : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Підволочиську Тернопільської області клопотання ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000233 від 08.12.2020 року у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , 19.05.2021 року звернувся із клопотанням про зняття арешту з майна, посилаючись на те, що 10 грудня 2020 року слідчим суддею задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на автомобіль марки ЗАЗ «Славута" р.н. НОМЕР_1 у рамках кримінального провадження № 0000233 від 08.12.2020 року у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 286 КК України. На даний час наявні усі підстави вважати, що дане майно являється знаряддям вчинення кримінального правопорушення, який зберіг на собі сліди його вчинення,- відпали, оскільки з урахуванням положень ст.. 170 КПК України ОСОБА_4 не являється підозрюваним чи особою, яка в силу закону мала б нести цивільно-правову відповідальність. У справі проведено усі необхідні експертизи та оглянуто сам автомобіль. ОСОБА_4 не пред`явлено жодних кримінальнопроцесуальних вимог. Таким чином на теперішній час відсутні дані, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння належним ОСОБА_4 автомобілем, у зв`язку з чим просить клопотання задовольнити та скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2020 року.

В судове засідання учасники справи не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Від адвоката ОСОБА_3 поступила заява про розгляд справи у його відсутності. Клопотання підтримав у повному обсязі. Від представника поліції поступила заява про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення клопотання не заперечили.

За вказаних обставин, враховуючи що відповідно до вимог ч.5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце і час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, справу слід вирішити у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказах.

Слідчий суддя, ознайомившись із поданим клопотанням, оглянувши матеріали кримінального провадження, встановив наступні обставини :

Згідно ухвали слідчого судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2020 року клопотання начальника СВ Підволочиського ВП ГУ Національної поліції в Тернопільській області задоволено, накладено арешт на автомобіль марки ЗАЗ «Славута» р.н. НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію є ОСОБА_5 , зареєстрований у с. Остап`є Підволочиського району Тернопільської області, що знаходиться у АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власником автомобіля марки ЗАЗ «Славута" р.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_5 , зареєстрований в с.Остап`є Підволочиського району Тернопільської області.

Вилучений під час огляду місця події автомобіль марки ЗАЗ «Славута" р.н. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до статей 8, 129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу; норми Конституції України є нормами прямої дії; суддя, здійснюючи правосуддя є незалежним та керується верховенством права; основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до абз.2 ч. 1ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160- 166, 170-174 цього Кодексу. Також, згідно з ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

З часу внесення відомостей до ЄРДР за ознаками злочинів, передбачених ст.290 КК України (в рамках якого застосовано захід забезпечення кримінального провадження) підозра, не оголошена, статусу підозрюваного ОСОБА_4 не має. Усі необхідні у справі експертизи проведені. Тому, при таких обставинах, накладення арешту на автомобіль можливе лише за умови наявності підстав вважати, що він є доказом злочину. Вказана обставина повинна бути встановленою в судовому порядку, на підставі достатніх й допустимих доказів, наданих органом досудового розслідування. Тривале втручання у право власності особи, без підтвердження для цього відповідних підстав та обґрунтованих підозр у вчиненні кримінального правопорушення, є порушенням принципу співмірності та пропорційності, а відтак є свавільним.

Отже, в теперішній час в кримінальному провадженні відсутні дані, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння належним ОСОБА_4 автомобілем на підставі зазначених обставин, а потреба в подальшому застосуванні арешту відсутня. Крім того, під час вирішення питання про наявність підстав для продовження існування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка визначає, що ст.1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини спрямована не тільки на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, але також зобов`язує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності. Зазначена правова позиція сформульована ЄСПЛ у справі «Броньовський проти Польщі» від 22 червня 2004 року.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст.1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення вдію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також, суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються та метою, якої прагнуть досягти через вжиття заходу для позбавлення особи її власності.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо. Право власності є непорушним.

З урахуванням положень ст.ст.2,7 КПК України, при розгляді клопотання про скасування арешту на майно, в порядку ст.174 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати мету, правову підставу для накладення арешту на майно.

Вказана норма узгоджується зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватись відповідно до закону. У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу І полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним. Позбавлення власності дозволяється лише на умовах передбачених законом.

Згідно постанови від 31 травня 2021 року кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за № 0000233 від 08.12.2020 року, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України закрито у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

За вказаних обставин, враховуючи те, що на час розгляду справи відпала потреба у подальшому накладенні арешту на транспортний засіб, слідчий суддя вважає, що клопотанняадвоката ОСОБА_3 є підставним та підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.. 131, 174, 374, 539 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати застосований ухвалою слідчого судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2020 року арешт майна на автомобіль марки ЗАЗ «Славута" р.н. НОМЕР_1 , що знаходиться на арешт майданчику смт. Підволочиськ вул.. Д.Галицького, 112 Тернопільської області, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 є ОСОБА_5 , зареєстрований в с. Остап`є Підволочиського району Тернопільської області.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд Тернопільської області протягом семи днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя:підпис

Згідно з оригіналом:

Слідчий суддя ОСОБА_1