Справа № 182/3710/20
Провадження № 1-кп/0182/577/2021
У Х В А Л А
Іменем України
06.08.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.03.2020 року за №0000326 стосовно ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 286 КК України,
з участю сторін провадження
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
представника
потерпілої ОСОБА_6
власника
майна ОСОБА_7
потерпілої ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 , -
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу в провадження судді Нікопольського міськрайонного суду від прокурора прокуратури Дніпропетровської області надійшло кримінальне провадження №0000326 за обвинуваченням ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Стосовно обвинуваченого запобіжний захід не обирався. Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпро від 09.04.2020 накладено арешт на автомобіль «Volkswagen T4», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Від власника зазначеного транспортного засобу - ОСОБА_7 надійшло клопотання про часткове скасування ухвали слідчого судді, а саме в частині використання транспортного засобу - автомобіля «Volkswagen T4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 від 02.10.2010 є ОСОБА_7 . При цьому, власник автомобіля просив змінити спосіб зберігання арештованого автомобіля, передавши його йому, як власнику для відповідального зберігання до моменту вирішення питання судом по суті.
В судовому засіданні ОСОБА_7 повідомив, що він знайомий з ОСОБА_3 , з яким є прихожанами однієї церкви. Тому, на прохання ОСОБА_3 він надавав йому в тимчасове користування належний йому транспортний засіб - автомобіль «Volkswagen T4», реєстраційний номер НОМЕР_1 . ОСОБА_3 навіть оформив за його згоди страховий поліс для керування належним йому автомобілем і він не заперечував проти цього. Йому відомо про те, що ОСОБА_3 скоїв на даному транспортному засобі ДТП і автомобіль знаходиться на штрафному майданчику до вирішення питання по суті справи. Але, його не викликали до суду під час вирішення питання про накладення арешту на вказаний транспортний засіб, а про прийняте рішення щодо заборони користуватися, належним йому особисто транспортним засобом, йому стало відомо зі слів ОСОБА_3 . Просив задовольнити його клопотання і лише частково скасувати ухвалу слідчого-судді в частині накладення арешту на належний йому транспортний засіб щодо заборони використання його та просив передати вказаний транспортний засіб йому, як власнику, на відповідальне зберігання до вирішення питання арешту майна по суті у кримінальному провадженні. До того ж, ОСОБА_7 не заперечував проти того, щоб у разі потреби, надати транспортний засіб для проведення необхідних слідчих дій за першою вимогою суду.
Прокурор та представник потерпілої адвокат ОСОБА_6 як і сама потерпіла ОСОБА_8 заперечували проти заявленого клопотання, посилаючись на те, що під час судового розгляду може виникнути потреба у проведенні слідчого експерименту, призначенні повторних експертиз і т.д. Тому, передача транспортного засобу на відповідальне зберігання власнику і його подальше використання цього транспортного засобу унеможливлять проведення необхідних слідчих дій у разі виникнення необхідності у їх проведенні. До того ж, на думку представника потерпілої, потерпіла ОСОБА_8 може пред`явити позовні вимоги про відшкодування завданої їй шкоди безпосередньо до власника транспортного засобу.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 підтримали клопотання ОСОБА_7 щодо часткового скасування арешту автомобіля.
Згідно положень ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково під час судового провадження за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Як вбачається з ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.04.2020 року у зазначеному кримінальному провадженні застосовано як захід забезпечення кримінального провадження арешт на автомобіль «Volkswagen T4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким на момент ДТП керував ОСОБА_3 і який на праві власності належить ОСОБА_7 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та використання вказаного транспортного засобу. Підставою для накладення арешту стала необхідність у проведенні відповідних експертиз під час досудового розслідування, з використанням транспортного засобу. Зазначений транспортний засіб визнаний речовим доказом і відповідно до вимог ст. 100 КПК України його зберігання здійснюється стороною обвинувачення в порядку, визначеному Кабінетом міністрів України. Питання щодо речових доказів розглядається судом під час постановлення остаточного судового рішення у кримінальному провадженні.
Однак, на теперішній час необхідність в накладенні арешту на транспортний засіб, в тому обсязі, який був необхідний під час досудового розслідування відпала, оскільки у провадженні проведені усі необхідні експертизи і слідчі дії, які сторони кримінального провадження, зокрема сторона обвинувачення, вважали за необхідне. Відповідно до протоколу огляду транспортного засобу на місці ДТП зафіксовано, що він має наступні механічні пошкодження: тріщину на передньому бампері в правій частині, пошкодження капоту в правому боці, вм`ятину переднього правого крила, розбите лобове скло справа збоку, деформацію переднього номерного знаку. Використання транспортного засобу з зазначеними механічними ушкодженнями можливо лише втому випадку, коли вони не будуть перешкоджати вимогам, визначеним у ПДР України.
Власник майна, який не був присутній під час вирішення питання про накладення арешту на це майно, має право самостійно розпоряджатися вказаним майном і готовий взяти на себе зобов`язання щодо відповідального зберігання належного йому транспортного засобу, до вирішення питання судом по суті у кримінальному провадженні. До того ж, цивільний позов у кримінальному провадженні заявлений потерпілою лише до обвинуваченого ОСОБА_3 і лише в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки матеріальна добровільно відшкодована дружиною обвинуваченого під час досудового розслідування.
За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити клопотання ОСОБА_7 і частково скасувати арешт в частині заборони використання транспортного засобу, передавши його власнику на відповідальне зберігання до вирішення питання арешту по суті у кримінальному провадженні, оскільки мета і ціль арешту автомобіля, визначені в ухвалі слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.04.2020р у зазначеному кримінальному провадженні досягнуті і потреба в подальшому застосуванні такого засобу забезпечення кримінального провадження в повному обсязі - відсутня.
Керуючись ст.ст. 174, 350,372 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Клопотання власника арештованого майна - ОСОБА_7 задовольнити.
Скасувати частково, а саме в частині заборони використання і розпорядження транспортного засобу «Фольксваген Т4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2020 року, передавши його власнику ОСОБА_7 на відповідальне зберігання, до вирішення питання у справі по суті.
Ухвала слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2020 року, про накладення арешту на автомобіль «Фольксваген T4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 в частині заборони відчуження продовжує свою дію.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1