490/980/21 17.02.2021
н/п 1-кс/490/811/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/980/21
У Х В А Л А

15 лютого 2021 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м.Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №5 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене з начальником Миколаївського районного відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Владиславівка, Кіровського району, АР Крим, громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно не працюючого, неодруженого (цивільний шлюб), має на утриманні малолітню дитину 2019 року народження, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

15 лютого 2021 року до Центрального районного суду м.Миколаєва надійшло клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №5 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене з начальником Миколаївського районного відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, слідчим відділом відділення поліції №5 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000020 від 12.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.02.2021 року близько 10:30 години, невстановлена під час досудового розслідування особа, за допомогою телефонного зв`язку, ввівши в оману ОСОБА_8 , повідомила їй неправдиві відомості, про те, що її онук потрапив у біду, а саме знаходиться у лікарні та потребує негайної медичної допомоги, попросила ОСОБА_8 зібрати грошові кошти на лікування онука.

12.02.2021 року близько 11:15 години ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із невстановленою особою, яка здійснювала телефонний дзвінок ОСОБА_8 та вводила її в оману з приводу захворювання онука, прибув за адресою: АДРЕСА_3 , де його очікувала ОСОБА_8 ..

В подальшому, реалізовуючи спільний із невстановленою особою злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння майном ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , усвідомлюючи неправдивість своїх слів, представився особою, яка прибула за грошима на лікування онука ОСОБА_8 , тим самим повідомив неправдиві відомості та увів останню в оману. Сприйнявши вказані відомості як правдиві, ОСОБА_8 , з метою отримання її онуком якісного та швидкого лікування, передала ОСОБА_5 , грошові кошти в розмірі 15000 гривень. В подальшому, ОСОБА_5 з вказаними грошовими коштами залишив місце вчинення злочину та розпорядився ними на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_8 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Крім того, 12.02.2021 року у вранішній час, більш точно час початку вчинення кримінального правопорушення не встановлено, невстановлена під час досудового розслідування особа за допомогою телефонного зв`язку, ввівши в оману ОСОБА_9 , повідомила їй неправдиві відомості, а саме, представившись онуком останньої, попросила ОСОБА_9 зібрати грошову суму в розмірі 50000 гривень з метою уникнення ним кримінальної відповідальності за нібито спричинені тілесні ушкодження невідомому чоловіку.

Сприйнявши вказані відомості як правдиві, ОСОБА_9 , повідомила невстановленій особі, що грошових коштів у сумі 50000 грн. не має та спроможна передати 18000 грн. та 400 доларів США з метою не притягнення її онука до кримінальної відповідальності.

На виконання вказівок невстановленої особи, ОСОБА_9 залишила грошові кошти у розмірі 18000 гривень та 400 доларів США на лавці біля під`їзду свого будинку, а ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , діючи повторно, на виконання спільного із невстановленою особою умислу, направленого на незаконне заволодіння майном ОСОБА_9 та будучи обізнаним про факт введення останньої в оману щодо необхідності спрямування грошових коштів на уникнення онуком кримінальної відповідальності, підбіг до лавки, розташованої біля під`їзду зазначеного раніше будинку, та забрав залишені ОСОБА_9 грошові кошти в розмірі 18000 гривень та 400 доларів США.

В подальшому, ОСОБА_5 з вказаними грошовими коштами залишив місце вчинення злочину, спричинивши ОСОБА_9 матеріальну шкоду на зазначену суму.

12.02.2021 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.

13.02.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на необґрунтованість пред`явленої підозри та відсутність ризиків. Просили застосувати відносно ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, у вигляді особистого зобов`язання.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали додані до клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, у відповідності до вимог ч.1 ст.194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016 року №5-328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 зазначених кримінальних правопорушень підтверджується матеріалами кримінального провадження №0000020 від 12.02.2021 року, долученими до клопотання та дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- фактичними даними, що містяться у рапорті чергового відділення поліції №5 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області від 12.02.2021 року;

- заявою потерпілої ОСОБА_8 від 12.02.2021 року;

- фактичними даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 12.02.2021 року;

- показаннями потерпілої ОСОБА_8 від 12.02.2021 року;

- показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ;

- фактичними даними, що містяться у рапорті чергового відділення поліції №5 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області від 12.02.2021 року;

- заявою потерпілої ОСОБА_9 від 12.02.2021 року;

- показаннями потерпілої ОСОБА_9 від 13.02.2021 року;

- показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

- фактичними даними, що містяться у рапорті заступника начальника відділу УКР ГУ НП в Миколаївській області;

- фактичними даними, що містяться у протоколі обшуку від 13.02.2021 року;

- фактичними даними, що містяться у протоколі особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 від 12.02.2021 року, під час якого виявлено та вилучено: гроші в сумі 20000 гривень та 400 доларів США;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Таким чином, слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності досліджених під час розгляду клопотання доказів, які об`єктивно вказують на обґрунтованість припущення про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню №0000020 відносно ОСОБА_5 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України.

У своєму клопотанні слідчий, зазначив як ризики задля запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_5 :

- може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки він на даний час не працює, постійного місця мешкання не має, має реєстрацію на території іншої держави та вчинив злочини відносно осіб похилого віку;

- незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, так як обізнаний про місце їх проживання, отримав копії матеріалів кримінального провадження з копіями їх допитів, а тому є підстави вважати, що підозрюваний може здійснювати на них незаконний вплив під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження. Зокрема, зможе вжити заходів щодо створення штучного алібі, шляхом підмови своїх знайомих до надання показів на його користь;

- знищити, сховати, або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вчинив кримінальні правопорушення умисно, з корисливих мотивів, не працює та не має постійного джерела доходів.

Вислухавши доводи прокурора на підтримку клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Згідно рішень ЄСПЛ у справі "Панченко проти Росії" ризик втечі не повинен оцінюватися тільки на підставі суворості покарання, яке може слідувати; "Бегчіев проти Молдови" - ризик втечі повинен оцінюватися в світлі таких факторів, як характер людини, його моральні принципи, наявність місця проживання і роботи, сімейні узи, будь-які інші зв`язки з країною, в якій ведеться його переслідування; справа "Ньюмейстер проти Австрії" - ризик втечі неминуче знижується з плином часу, проведеного в ув`язненні; "Ідалов проти Росії", "Гаріцкі проти Польщі", "Храіді проти Німеччини", "Іліжков проти Болгарії" - серйозність майбутнього покарання є релевантною обставиною при оцінці небезпеки втечі обвинуваченого, сама по собі тяжкість звинувачення не може служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення, що також знайшло своє відображення в рішенні Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003.

З огляду на зазначене та з врахуванням наявності позитивних характеризуючих матеріалів на ОСОБА_5 , який має постійне місце проживання (на підставі договору найму житлового приміщення від 15.09.2020 року строком на 1 рік), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні малолітню дитину 2019 року народження, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження ризик можливого ухилення від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення підозрюваним від кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення.

Що стосується ризиків можливого вчинення інших кримінальних правопорушень, знищити, сховати, або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, то суд приходить до висновку, що вказані ризики не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, а тому є необґрунтованими та безпідставними в розумінні діючого КПК та при прийнятті рішення до уваги не приймаються.

Стосовно посилання прокурора на інший ризик, то суд погоджується з такими доводами і констатує, що на теперішній час існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, щодо можливого незаконного впливу на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни своїх показів на такі, що не відповідають дійсності.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.194 КПК України, доведено існування зазначеного вище ризику, що передбачено ст.177 КПК України.

При застосуванні запобіжного заходу, судом також враховано вік підозрюваного, його стан здоров`я, дані про його соціальні зв`язки та спосіб життя, та інші обставини, що характеризують особу підозрюваного.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні малолітню дитину 2019 року народження, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 (на підставі договору найму житлового приміщення від 15.09.2020 року строком на 1 рік), власник даного житлового приміщення - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не заперечує проти проживання ОСОБА_5 за вказаною адресою у разі застосування відносно останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту (заява від 13.02.2021 року).

Під час розгляду даного клопотання, сторона обвинувачення не навела переконливих доводів та доказів на їх обґрунтування щодо того, що застосування більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу, не буде достатнім для досягнення цілей, передбачених ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи вищевикладене, вислухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання, буде достатнім для запобігання ризику, на який посилається прокурор, та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.181, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №5 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене з начальником Миколаївського районного відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 11.04.2021 року включно запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

У зв`язку із застосуванням зазначеного вище запобіжного заходу, заборонити підозрюваному ОСОБА_5 цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та покласти на останнього строком до 11.04.2021 року включно обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд (в залежності від стадії кримінального провадження) про зміну місця свого проживання;

- утримуватися від спілкування з усіма свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

У разі порушення підозрюваним ОСОБА_5 вказаних обов`язків, а також його процесуальних обов`язків підозрюваного, за клопотанням сторони обвинувачення слідчим суддею (судом) може бути вирішено питання про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Миколаївського апеляційного суду може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1