ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/808/21 Справа № 182/2938/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6
захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7
підозрюваного
(в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою прокурора Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 травня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровськ, громадянина України, розлученого, не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 травня 2021 року в задоволенні клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 було відмовлено. Застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2
Рішення суду обґрунтовано тим, що згідно з вимогами ст. ст. 178, 183 КПК України, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 підозрюється у вчинені нетяжкого кримінального правопорушення за яким законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 5 років, раніше не судимий, він не має постійного місця проживання в м.Нікополі, так як житло, в якому він просить обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, винаймає його колишня дружинина, яка є свідком по провадженню. Таким чином, суд вважав що наявні ризики переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду, та ризик тиску на свідків з метою зміни ними своїх показань. Разом з цим, слідчий суддя вважав необхідним обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

- прокурор не погодився з рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 травня 2021 року про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту скасувати. Постановити свою ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Нікопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.345 КК України - задовольнити повністю. Обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вказана ухвала є незаконною, та підлягає скасуванню.
На думку апелянта у судовому засіданні під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 наголошено, що підозрюваний відразу після вчинення інкримінованого йому кримінально-караного діяння розпочав втечу, яка в подальшому була припинена лише завдяки діям працівників поліції, які затримали підозрюваного в порядку,ст.208 КПК України.
Викладене свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, фактично здійснив спробу переховування від органу досудового розслідування, яка була припинена лише завдяки активним діям працівників поліції.
Крім того, підозрюваний ОСОБА_8 має місце реєстрації у м. Дніпро, за яким фактично не мешкає, у зв`язку з тим, що тимчасово проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , яку, як встановлено у судовому засіданні, винаймає його колишня дружина, яка є свідком по провадженню. При цьому підозрюваним та стороною захисту у судовому засіданні будь-яких підтверджуючих документів, які підтверджують факт оренди житла, не надано.
Вказує на те, що суд першої інстанції, обираючи підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, не надав належної правової оцінки тим ризикам, які визнав обгрунтованими.
Також, слідчим суддею залишено поза увагою ту обставину, що застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинення ним дій, передбачених п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_8 може впливати на свідків його задокументованої злочинної діяльності з метою зміни ними своїх показань та неповідомлення про свій незаконний вплив слідчому, прокурору та суду, а також ОСОБА_8 може покинути місце перебування, внаслідок чого прокурор не зможе фактично контролювати його виконання.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який апеляційну скаргу підтримав за викладених у ній підстав, та просив її задовольнити, підозрюваного та його захисника, які проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;
3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у його рішенні від 26.06.1991 р. у справі «Летельє проти Франції», попереднє ув`язнення не повинне бути передвісником наступного покарання у виді позбавлення волі та не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у рішенні від 10.02.2011 року у справі "Харченко проти України", рішенні від 29.09.2011 року у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06.11.2008 року у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.
На думку колегії суддів, при обрані запобіжного заходу ОСОБА_8 ці вимоги закону були дотримані.
Так, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді суду першої інстанції про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, яка достатньою мірою підтверджується наданими матеріалами.
При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Так, сам по собі факт вчинення інкримінованого цьому підозрюваному кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обрані запобіжного заходу ОСОБА_8 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, яке є нетяжким злочином на підставі ст. 12 КК України, у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно зі ст.178 КПК України, те, що ОСОБА_8 раніше не судимий, має постійне місце проживання.
Також слідчий суддя цілком вірно зазначив, що серед вказаних у клопотанні слідчого ризиків є доведеними, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду і ризик тиску на свідків. Це дає підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, але не є достатнім для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Отже, всі обставини, враховані судом першої інстанції та дослідженні в апеляційному порядку, у сукупності дають достатні підстави для обрання цьому підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді суду про те, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту є достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.
При цьому також приймається до уваги, що на протязі часу з дня обрання запобіжного заходу до дня апеляційного розгляду не виникло будь-яких підстав для висновку, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту не є дієвим та достатнім щодо підозрюваного ОСОБА_8 .
За викладених обставин колегія суддів не вбачає порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді. Застосований судом щодо підозрюваного запобіжний захід відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною, обґрунтованою та справедливою, а подана на неї апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 травня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4