Ухвала

29 квітня 2021 року
м. Київ
справа № 461/2767/20

провадження № 51-2185ск21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 07 травня 2020 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 18 березня 2021 року,
встановив:
засуджений, не погоджуючись із постановленими стосовно нього рішеннями, звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просить вирок суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати, призначити новий розгляд.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу слід залишити без руху, встановивши засудженому строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Відповідно до ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга, окрім іншого, має містити обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 цього Кодексу.
Однак вказаних вимог кримінального процесуального закону засудженим не дотримано, оскільки, посилаючись на істотне порушення кримінального процесуального закону, засуджений у касаційній скарзі не навів належного обґрунтування допущення судами першої та апеляційної інстанцій таких порушень норм права, які могли б тягнути за собою скасування оскаржуваних судових рішень відповідно до норм, передбачених статтею 438 КПК України, з огляду на зміст положень статей 370, 412-414, 419 цього Кодексу.
Викладені засудженим у касаційній скарзі доводи стосуються неправильної, на його думку, оцінки доказів судами, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, що не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 436 КПК України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий судовий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Висловлене засудженим у касаційній скарзі прохання не відповідає вимогам ст. 436 КПК України.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 07 травня 2020 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 18 березня 2021 року залишити без руху і встановити йому строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3