Справа № 462/4976/21
провадження 1-кс/462/1225/21
У Х В А Л А

18 липня 2021 року слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові клопотання т.в.о. заступника начальника СВ відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000467від 16 липня 2021 року, про застосування запобіжногозаходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новояворівськ Львівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

встановив:

17.07.2021 року т.в.о. заступника начальника СВ відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором, звернувся до слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що в його провадженні знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного 16.07.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000467, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, підозрюваним у якому є ОСОБА_6 . Підозра обґрунтована зібраними слідством доказами. Зазначає, що в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Зокрема, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, та як він намагався втекти з місця скоєння кримінального правопорушення, тим самим, намагався свідомо уникнути покарання, однак був зупинений працівниками поліції; незаконно впливати на свідків, потерпілого, оскільки підозрюваному відоме фактичне місце проживання потерпілого; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, не одружений, неповнолітніх та малолітніх дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність в останнього соціально-стримуючих факторів та характеризує такого як особу, що не має достатніх моральних цінностей, схильного до досягнення своїх злочинних цілей, свідоме нехтування підозрюваним не лише вимогам законодавства, але і загальноприйнятим морально-етичним цінностям, який залишаючись на волі може вчинити інші кримінальні правопорушення. Також слідчий вказує на обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу, які передбачені у ст.178 КПК, а саме: наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік, який не перешкоджає застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутність перешкод щодо застосування до підозрюваного запобіжних заходів, у тому числі у вигляді тримання під вартою. Вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти таким ризикам, тому просить обрати запобіжний захід у вигляді триманняпід вартою.

В судовому засіданні т.в.о. заступника начальника СВ відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 клопотання підтримав, покликаючись на мотиви такого, яке просить задовольнити, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому, звернув увагу на те, що не зважаючи на визнання винуватості, ОСОБА_6 не називає свого спільника, з яким разом планували і вчиняли дане кримінальне правопорушення.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала, додаткових доводів в обґрунтування такого не навела.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечили, зазначивши, що пред`явлену підозру у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, не заперечують. При цьому, підозрюваний шкодує про вчинене, сприяє слідству для встановлення істини у кримінальному провадженні. Поряд з цим, вказують, що ризики наведені слідчим формально, фактично такі лише перераховані без належного обґрунтування, як і не обґрунтована неможливість застосування щодо ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів. Вважають, що за таких обставин доводи сторони обвинувачення на підтвердження обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставними, підозрюваний є не судимим, соціально адаптований, працює, хоча офіційно і непрацевлаштований, їздить на заробітки за кордон, має сім`ю і житло, є офіційним опікуном свого дідуся ОСОБА_8 , котрий досяг вісімдесятирічного віку, його мати є пенсіонером, а молодший брат - інвалідом дитинства.Вважають, що за таких обставин більш м`який запобіжний захід нічний домашній арешт за місцем реєстрації і фактичного місця проживання також зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Копію клопотання та матеріалів, якими обґрунтовано необхідність застосування запобіжного заходу, підозрюваний отримав у строк, передбачений ч.2 ст.184 КПК України.

Відповідно до витягу з кримінального провадження № 0000467, 16.07.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, кваліфіковане за ч.3 ст.185 КК України.

16.07.2021 року ОСОБА_6 затримано на підставі ст.208 КПК України та в той же жень йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за обставин того, що він 16.07.2021 року, близько 14.00 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, за попередньою змовою групою осіб, із невстановленою досудовим розслідуванням особою, шляхом віджиму вікна, проникли у приміщення будинку АДРЕСА_2 -Рудно, звідки таємно викрали ювелірні вироби та грошові кошти у сумі 6000 дол. США, що станом на 16.07.2021 року за курсом НБУ становить 163740 грн., а вартість викрадених ювелірних виробів встановлюється. В подальшому, покидаючи місце вчинення злочину, ОСОБА_6 був затриманий працівниками поліції.

Відповідно до ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення є наявність в матеріалах досудового розслідування достатніх об`єктивних доказів, тобто обґрунтованість підозри підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема, рапортами працівників поліції; протоколом огляду місця події; протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.208 КПК України; протоколом допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_13 .
Будучи допитаним 16.07.2021 року, підозрюваний свою винуватість в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав, дав відповідні визнавальні показання.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, перелік яких міститься в клопотанні, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вказаного кримінального правопорушення в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої підозри.
Обставиною, яка враховується слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу, є наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, коли підозрюваний намагається вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що вони наявні, зокрема щодо можливості підозрюваного ухилитися від досудового розслідування чи суду, з огляду на специфіку злочину, за яким оголошено підозру, та тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні, а також з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.
Поряд з цим, слідчий суддя зауважує, що слідчим у клопотанні вказується на наявність існуючих на його думку ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, проте доказів для доведеності усіх обставин, на існування яких вказує слідчий, слідчому судді не надано, твердження з приводу існування таких ризиків є лише припущеннями слідчого.
При цьому ризик переховування від органів досудового розслідування та суду не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого застосування покарання та під впливом можливого тягаря призначення такого покарання у майбутньому.
У рішенні в справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав на те, що ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

При вирішенні клопотання слідчий суддя враховує особу підозрюваного, який не судимий, проживає за місцем реєстрації з матір`ю, яка є пенсіонером, і молодшим братом інвалідом-дитинства, також він є опікуном свого дідуся, котрий досяг вісімдесятирічного віку, що свідчить про наявність у нього достатніх соціально-стримуючих факторів, дані, які би негативно характеризували ОСОБА_6 на час розгляду клопотання відсутні.

Слідчий суддя приймає до уваги і вважає об`єктивно обумовленими доводи захисника про соціальну адаптованість ОСОБА_6 і про те, що дані про його особу свідчать про зниження ризику ухилення від органів досудового розслідування та суду.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Слідчий суддя виходить з того, що відповідно до вимог ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Пленум Верховного Суду України у ч.1 п.3 постанови №4 від 25.04.2003 року з подальшими змінами «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» роз`яснив, що такий вид запобіжного заходу як взяття під варту обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть не забезпечувати виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Так, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено наявність обставин, передбачених п.1 та п.2 ч.1 ст.194 КПК України і не доведено того, що більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні.
Як вбачається з поданого до суду клопотання, то його зміст взагалі не містить обґрунтування на підтвердження існування обставин, визначених п.3 ч.1 ст.194 КПК України.
Також прокурором в судовому взагалі не зазначено обставин на обґрунтування того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним у клопотанні ризикам, а відтак наведене твердження про це є формальним.
Згідно із ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що у клопотанні прокурора про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно відмовити та застосувати відносно нього на підставі ч.4 ст.194 КПК України більш м`який запобіжний захід, який є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, а саме цілодобовий домашній арешт, що зможе запобігти спробам підозрюваного ухилитись від слідства та суду, забезпечить дієвість кримінального провадження та належну процесуальну поведінку підозрюваного, поклавши на ОСОБА_6 відповідні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, на строк два місяці.

ОСОБА_6 був фактично затриманий 16.07.2021 року. Враховуючи вимоги ч.3 ст.202 КПК України, оскільки щодо підозрюваного ОСОБА_6 застосовується запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вважаю за необхідне негайно звільнити підозрюваного з-під варти та зобов`язати його невідкладно прибути до свого місця проживання.
Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 309, 395 КПК України,

постановив:

В задоволенні клопотання т.в.о. заступника начальника СВ відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000467від 16 липня 2021 рокуОСОБА_6 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

1)не залишати місце постійного проживання та реєстрації квартиру АДРЕСА_3 без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово;

2)прибувати до слідчого,прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

3)заборонити спілкування з потерпілою, свідками по даному кримінальному провадженні з метою незаконного впливу на цих осіб;

4)здати, за наявності, на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
5)носити електронний засіб контролю.
На підставі ч.3 ст.202 КПК України негайно звільнити підозрюваного, який був затриманий, з-під варти та зобов`язати його невідкладно прибути до свого місця проживання.
Строк дії ухвали складає два місяці з дня її проголошення і закінчується 19 вересня 2021 року.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити підозрюваному та направити для виконання і контролю органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1