Справа №756/1523/21 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-сс/824/2029/2021 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,
за участю:
адвоката, який діє
в інтересах ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання за апеляційною скаргою адвоката, який діє в інтересах ОСОБА_6 ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 05 лютого 2021 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000263 від 01.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

03 лютого 2021 року до Оболонського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження №0000263 від 01.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України, яке було вилучено в ході проведення обшуку 02.02.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: предмет схожий на пістолет марки «Форт 17Р» НОМЕР_1 , два магазина до нього, 13 предметів схожих на патрони, дозвіл НОМЕР_2 ;
- три печатки: ТОВ «Субортус», ТОВ «Еко-Сфера Новацій», ТОВ «ВР Компані»;
- дозвіл на зброю, посвідчення ТОВ «Детективна охоронна компанія «Шторм» КО № НОМЕР_3 , посвідчення кореспондента № НОМЕР_4 , посвідчення Української патріотичної газети № НОМЕР_5 , перепустка №1 КП «Київтранспарксервіс» - видані на ім`я ОСОБА_6 ;
- 5 мобільних телефонів;
- ліхтарик-електрошокер та Wi-Fi роутер,
- 22 предмети схожі на патрони;
- 58 предметів схожих на патрони;
- предмети схожі на патрони;
- стартовий пакет ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_6 (без сім-карти) стартовий пакет ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_7 , стартовий пакет ПрАТ «Водафон» № НОМЕР_8 (без сім-карти), стартовий пакет ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_9 , сім-карта ПрАТ «Водафон» № НОМЕР_10 , сім-карта ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_11 ;
- предмет схожий на автомат НОМЕР_12 та три магазини до нього, у вигляді заборони користування, розпорядження та відчуження будь-кому і будь-яким чином.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 05 лютого 2021 року вказане клопотання задоволено частково та накладено арешт на майно вилучене в ході проведення обшуку 02.02.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: предмет схожий на пістолет марки «Форт 17Р» НОМЕР_1 , двох магазинів до нього, 13 предметів схожих на патрони, дозвіл НОМЕР_2 ;
- дозвіл на зброю, посвідчення ТОВ «Детективна охоронна компанія «Шторм» КО № НОМЕР_3 , видані на ім`я ОСОБА_6 ;
- ліхтарик-електрошокера;
- 22 предметів схожих на патрони;
- 58 предметів схожих на патрони;
- предмет схожий на автомат НОМЕР_12 та три магазини до нього, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження будь-кому і будь-яким чином. Обґрунтовуючи своє рішення слідчий суддя зазначив, що накладення арешту на вказане майно застосовується з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.
В іншій частині в задоволенні клопотання відмовлено.

На вказану ухвалу слідчого судді адвокат, який діє в інтересах ОСОБА_6 ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою, вважає її незаконною та необґрунтованою, так як слідчим суддею не наведено достатньо підстав для накладення арешту на вилучене майно, та що дане майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України. Адвокат стверджує, що арешт на вилучене у ОСОБА_6 майно накладено безпідставно, оскільки вилучені під час обшуку предмети, обмежені в обігу, але на придбання, зберігання, облік, охорону, носіння, перевезення і використання яких у ОСОБА_6 є належним чином оформлений дозвіл, на ліхтарик-електрошокер оформлення дозволу не потрібно. Також зазначає, що в матеріалах доданих до клопотання, слідчим жодним чином не зазначено, у зв`язку з чим потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який ідеться у клопотанні. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно ОСОБА_10 , яке належить йому на праві приватної власності та повернути це майно власнику.
Також, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, пославшись на те, що копію оскаржуваної ухвали він отримав лише 18.02.2021 року і саме з цієї дати має обраховуватися строк апеляційного оскарження.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про поважність причин своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце апеляційного розгляду. Тому, колегія суддів вирішила за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності прокурора, оскільки це не суперечить положенням ч.4 ст.405 КПК України.

Заслухавши:
доповідача суддю апеляційного суду;
адвоката, який діє в інтересах ОСОБА_6 ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив задовольнити її у повному обсязі;
ознайомившись з матеріалами клопотаннята обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ч.2 ст.395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини третьої зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Разом з цим встановлено, що власник майна чи його адвокат про дату, час і місце розгляду клопотання не повідомлялися, а про існування оскаржуваної ухвали, адвокату ОСОБА_7 стало відомо лише18.02.2021 року. Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що адвокатом, який діє в інтересах ОСОБА_6 ОСОБА_7 , строк на апеляційне оскарження не пропущено, у зв`язку з чим він поновленню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів судового провадження та ухвали слідчого судді, слідчим відділом Оболонського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000263 від 01.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України.
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 01.02.2021 року, приблизно о 19:50 год., ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Київ, пр. С. Бандери, поблизу магазину «Фозі», грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося застосуванням вогнепальної зброї.

02 лютого 2021 року в рамках кримінального провадження №0000263 від 01.02.2021 року затримано ОСОБА_6 та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України.

10 січня 2021 року постановою старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 визнано речовими доказами речі та предмети, вилучені під час проведення обшуку на території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_6 .

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

Тому, розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, у відповідності до ст.173 КПК України слідчий суддя правильно встановив обґрунтованість визнання вказаного майна матеріальними об`єктами, що містять в собі ознаки, визначені у ст.98 КПК України, та прийшов до правильного висновку про те, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, знищенню речових доказів.

Доводи апеляційної скарги адвоката щодо відсутності доказів, які б свідчили про будь-які логічні та об`єктивні підстави вважати вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_6 речі та предмети такими, що можуть містити відомості, які можуть бути використані, як доказ фактів чи обставин, в сукупності з іншими доказами в межах розслідування даного кримінального провадження, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки слідчим доведено, що майно вилучене за вказаною вище адресою, зокрема, предмет схожий на пістолет марки «Форт 17Р» НОМЕР_1 , двох магазинів до нього, 13 предметів схожих на патрони, дозвіл НОМЕР_2 ;
- дозвіл на зброю, посвідчення ТОВ «Детективна охоронна компанія «Шторм» КО № НОМЕР_3 , видані на ім`я ОСОБА_6 ;
- ліхтарик-електрошокера;
- 22 предметів схожих на патрони;
- 58 предметів схожих на патрони;
- предмет схожий на автомат НОМЕР_12 та три магазини до нього, відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, має важливе значення для встановлення об`єктивних обставин під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, постановою від 02.02.2021 року його визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а метою його арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Посилання адвоката на наявність у ОСОБА_6 належним чином оформленого дозволу на вилучене та арештоване майно, є безпідставними, оскільки наявність такого дозволу не може свідчити про те, що вилучене у ОСОБА_6 майно не може бути речовим доказом у кримінальному провадженні та на нього не може бути накладено арешт для встановлення об`єктивних обставин під час проведення досудового розслідування.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з встановленими обставинами кримінального провадження та кваліфікації злочину який розслідується, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, зокрема на предмет схожий на пістолет марки «Форт 17Р» НОМЕР_1 , двох магазинів до нього, 13 предметів схожих на патрони, дозвіл НОМЕР_2 ;
- дозвіл на зброю, посвідчення ТОВ «Детективна охоронна компанія «Шторм» КО № НОМЕР_3 , видані на ім`я ОСОБА_6 ;
- ліхтарик-електрошокера;
- 22 предметів схожих на патрони;
- 58 предметів схожих на патрони;
- предмет схожий на автомат НОМЕР_12 та три магазини до нього, діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу адвоката, який діє в інтересах ОСОБА_6 ОСОБА_7 , слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 05 лютого 2021 року, необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката, який діє в інтересах ОСОБА_6 ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 05 лютого 2021 року, якою частково задоволено клопотання слідчого ОСОБА_8 та накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000263 від 01.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України, а саме на предмет схожий на пістолет марки «Форт 17Р» НОМЕР_1 , двох магазинів до нього, 13 предметів схожих на патрони, дозвіл НОМЕР_2 ;
- дозвіл на зброю, посвідчення ТОВ «Детективна охоронна компанія «Шторм» КО № НОМЕР_3 , видані на ім`я ОСОБА_6 ;
- ліхтарик-електрошокера;
- 22 предметів схожих на патрони;
- 58 предметів схожих на патрони;
- предмет схожий на автомат НОМЕР_12 та три магазини до нього, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження будь-кому і будь-яким чином, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4