Справа № 352/340/21
Провадження № 1-кс/352/254/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.07.2021 м. Івано-Франківськ

Слідча суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: представника потерпілого ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши матеріали скарги представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження,-

в с т а н о в и л а:
08.07.2021 до суду надійшла скарга представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження від 30.06.2021 у кримінальному провадженні від 01.01.2021 №0000001.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що заступником начальника слідчого відділення відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000001 від 01.01.2021, яке постановою від 30.06.2021 було закрито. Вважає дану постанову незаконною, необ`єктивною, передчасною, тому просить її скасувати.

В судовому засіданні представник потерпілого подану скаргу підтримав. Вказав, що досудове розслідування даного кримінального провадження проведено поверхнево. Так, слідчий експеримент було проведено за участю водія автомобіля «Шевроле Авео» та свідка ОСОБА_6 в темну пору доби на ділянці дороги де відбувся наїзд. Однак, результати експерименту базувались тільки на показаннях водія ОСОБА_7 та його свідка, тобто в інтересах тільки однієї сторони. В зв`язку із вищезазначеним він подав клопотання про проведення слідчих еспериментів за його участю та з свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Проте, його було проведено в світлу пору доби, хоча наїзд відбувся в темну, і за відсутності свідка ОСОБА_10 . Також, зазначає, що проведеною судово-медичною експертизою встановлено, що ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Однак, потерпілий експертом не оглядався, перебуває на лікуванні більше 4 місяців і на даний час вирішується питання щодо встановлення йому групи інвалідності, за результатами чого слід буде вирішити питання кваліфікації кримінального правопорушення. Тому, вважає, що постанова про закриття кримінального провадження є передчасною.

Слідчий в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, вказав, що судово-медична експертиза проводилась на підставі наявних медичних документів. Зазначив, що слідчий експеримент проведений у встановленому порядку та ним було досліджено всі обставини дорожньо-транспортної пригоди.

Вивчивши доводи скарги, заслухавши представника скаржника, слідчого, дослідивши матеріали кримінального провадження та надані до скарги докази, слідча суддя встановила наступне.

Під час розгляду скарги встановлено, що слідчим відділенням Відділення поліції №1 (м.Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області проводилось досудове розслідування за №0000001 від 01.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Постановою від 30.06.2021 дане кримінальне провадження закрито у зв`язку із відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Як вбачається із постанови про закриття кримінального провадження від 30.06.2021 остання містить ряд процесуальних дій щодо розслідування кримінального правопорушення.

Однак, слідчим не в повній мірі перевірено та уточнено відомості, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Так, представником потерпілого 18.03.2021 було подано у СВ ВП №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області клопотання про залучення в якості свідків та їх допит з його участю ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Згідно з відповіддю від 22.03.2021 представника потерпілого проінформовано про задоволення його клопотання від 18.03.2021.

Однак, як встановлено з протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 29.04.2021, наявного в матеріалах кримінального провадження, його проведено у відсутності представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 .

Із протоколу проведення слідчого експерименту від 01.04.2021 наявного в наданих слідчій судді матеріалах кримінального провадження вбачається, що останній був проведений за участю свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , в присутності понятих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , за участю статиста ОСОБА_15 в ході якого відтворено обставини та обстановку дорожньо-транспортної пригоди.
Також, 15.06.2021 було проведено слідчий експеримент за участю: потерпілого ОСОБА_5 , його представника ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , спеціаліста ОСОБА_15 , у присутності понятих: ОСОБА_18 , ОСОБА_19 .. Однак, безпосередній свідок даної ДТП ОСОБА_12 був відсутній.

Слідчий експеримент - це слідча (розшукова) дія, яка полягає в тому, що слідчий та/або прокурор в присутності понятих, а в необхідних випадках - за участю спеціаліста, підозрюваного, потерпілого, свідка, захисника, представника проводить відтворення дій, обстановки, обставин певної події, та інші необхідні досліди чи випробування.
Метою слідчого експерименту є перевірка та уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Ця слідча дія найчастіше направлена на перевірку вже зібраних у справі доказів в результаті проведення інших слідчих дій (допитів, обшуків, огляду місця події та ін.). Однак дослідним шляхом можуть також перевірятися і припущення слідчого про ті чи інші обставини події, що досліджується.
Важливою умовою проведення слідчого експерименту є його проведення в умовах, максимально наближених до тих, у яких у минулому відбувалася досліджувана дія чи подія. Тому, перш ніж проводити дослідницькі дії, необхідно відтворити (реконструювати) обстановку, у якій вони проводитимуться. Ступінь реконструкції залежить від характеру експерименту, обстановки, у якій він здійснюватиметься, від можливостей реконструювання. Недотримання цієї умови розцінюється як порушення вимог кримінального процесуального закону, що спричиняє втрату доказового значення одержаних даних.
Однак, даний слідчий експеримент 01.04.2021 був проведений без свідків ОСОБА_17 , який проживає в будинку навпроти де сталась ДТП, та ОСОБА_12 , який був свідком ДТП, а отже слідчим не у повній мірі перевірено та уточнено відомості, що мають важливе значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Також, слідчий експеримент 15.06.2021 не було проведення в умовах максимально наближених до тих, у яких у минулому відбувалася досліджувана подія, так як він був проведений в світлу пору доби, в той час як ДТП відбулось в 18 год 00 хв 31.12.2020, тобто в темну пору доби.

Зі змісту постанови про закриття також вбачається, що ОСОБА_5 згідно з висновком за результатами проведення судово-медичної експертизи отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості та легкі тілесні ушкодження.

Відповідно до методичних вказівок Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 26 липня 1995 р. за N 255/791, затверджено наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 р. N 6, судово-медична експертиза з метою встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень проводиться судово-медичним експертом шляхом медичного обстеження потерпілих. Проведення цієї експертизи тільки за медичними документами (історії хвороби, індивідуальній карті амбулаторного хворого тощо) допускається у виняткових випадках і лише за наявності справжніх повноцінних документів, що містять вичерпні дані про характер ушкоджень, їх клінічний перебіг та інші необхідні відомості. Судово-медичний експерт встановлює особу обстежуваного за паспортом чи іншим документом, що його замінює, з`ясовує у нього обставини заподіяння ушкоджень, скарги та, за потребою, інші відомості; ознайомлюється з матеріалами справи і наявними медичними документами. Всі отримані відомості фіксуються у висновку експерта (акті судово-медичного обстеження - надалі акт).
Як зазначено представником потерпілого огляд ОСОБА_5 медичним експертом не проводився, даний висновок зроблено за первинними медичними документами. Проте, потерпілий протягом чотирьох місяців перебував на лікуванні і на даний час проходить лікування з діагнозом вторинний наслідок травми.

Із врахуванням викладеного слід зазначити, що судово-медична експертиза проведена без достатніх відомостей щодо клінічного і лабораторного обстеження потерпілого.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
У ч. 2 ст. 9 КПК України встановлено зобов`язання всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Таке процесуальне рішення слідчий, дізнавач, прокурор приймають з урахуванням норм ст. 94 КПК України, у якій зазначається, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Як зазначено в ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Бєлоусов проти України» заява № 4494/07 від 7 листопада 2013 року у п.55 зазначив: мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (див., наприклад, рішення від 19 липня 2012 року у справі «Алексахін проти України» (Aleksakhin v. Ukraine), заява № 31939/06, п. 55).
Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 284 КПК України слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Відсутність складу кримінального правопорушення як підстава закриття справи застосовується, коли встановлено, що подія, щодо якої надійшли заява або повідомлення, відбулася, була результатом вчиненого особою діяння (дії або бездіяльність), але сама по собі не є злочином, оскільки:
а) відсутній хоча б один із елементів складу кримінального правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона);
б) наявні діяння, що виключають злочинність діяння.
Враховуючи вищевикладене, слідча суддя приходить до висновку, що при прийнятті слідчим оскаржуваної постанови не зібрано достатньо доказів, які б підтверджували факт відсутності складу кримінального правопорушення. Усе це в сукупності дає підстави вважати, що рішення про закриття кримінального провадження є передчасним та необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 8, 9, 110, 284, 303-305, 309 КПК України, слідча суддя, -

п о с т а н о в и л а :
Скаргу представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження у кримінальному провадженні №0000001 від 01.01.2021- задовольнити.

Скасувати постанову слідчого заступника начальника слідчого відділення відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження у кримінальному провадженні №0000001 від 01.01.2021 у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала складена в повному обсязі 16.07.2021.

Слідча суддя ОСОБА_1