ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1797/21 Справа № 209/1327/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 травня 2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000049 стосовно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кам`янське Дніпропетровської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 31.07.2014 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровсьа за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років. Звільнився 24.03.2020 року на підставі ухвали Первомайського міськрайонного суду Харківського області умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 05 місяців 26 днів
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Кам`янське Дніпропетровської області, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 04.12.2019 року Дніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з іспитовим строком 2 роки,
обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 КК України

ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції та короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою суду задоволено клопотання прокурора та обрано обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22 липня 2021 року включно без визначення застави.
В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції, зазначив, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 обвинувачуються у скоєнні тяжких злочинів, за які законом України про кримінальну відповідальність передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, а також те, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення в період умовно-дострокового звільнення, а ОСОБА_8 вчинив злочин в період відбуття покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі.
Крім того, судом враховано також й наявність доведених ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що не дає достатніх правових підстав суду для обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу.
З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом застосування відносно обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В обґрунтування своєї скарги зазначає про те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги той факт, що він не причетний до вчинення інкримінованого йому злочину, також кваліфікація дій є невірною, оскільки фактично було вчинено грабіж. Крім цього, зазначає, що йому інкримінують вчинення цього злочину виключно з тих підстав, що він знаходиться на умовно-достроковому звільненні. При цьому працівники поліції його залякували та погрожували застосуванням фізичної сили.
Разом з цим, вказує на те, що він не порушував порядок умовно-дострокового звільнення, завжди вчасно з`являвся на реєстрацію, працював пособником, мешкав разом з дівчиною та двома дітьми, допомагав своїй сім`ї. Також зазначає, що не заперечує проти відшкодування шкоди потерпілим.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що кваліфікація його дій, яка надана органом досудового розслідування не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки злочин було вчинено без застосування зброї. Вважає, що прокурором та слідчим навмисно було надано саме таку кваліфікацію його дій, оскільки він не відбув умовний термін за попереднім вироком. Крім того, просить врахувати ту обставину, що він не переховувався від органів досудового розслідування та суду, потерпілі у справі не мають будь-яких претензій до нього та він має намір примиритись з ними.
Позиції учасників судового провадження.
Про дату, час та місце апеляційного перегляду сторони кримінального провадження були повідомлені належним чином, клопотань про їх особисту участь до апеляційного суду не надходило, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає за можливе провести розгляд апеляційної скарги у відсутність сторін, відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України.
Мотиви апеляційного суду.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 травня 2021 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тривалістю до 22 липня 2021 року включно.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Дослідивши матеріали провадження, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону, а доводи обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про порушення судом першої інстанції вимог КПК України, апеляційний суд вважає безпідставними з наступних підстав.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Частина 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. проголошує, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків, зокрема, законного арешту для забезпечення виконання будь-якого обов`язку встановленого законом (п. b), або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення (п. с) і відповідно до процедури, встановленої законом.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За положеннями ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований до раніше не судимої особи, окрім підозрюваної або обвинувачуваної у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як слідує з матеріалів справи, в провадженні Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження за № 0000049 від 17.03.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 187 КК України, розгляд якого наразі триває.
Прокурором в підготовчому судовому засіданні суду першої інстанції було заявлено клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з тих підстав, що на час подання клопотання продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які, в тому числі були підставою для обрання саме такого, виключно, запобіжного заходу під час досудового розслідування.
Перевіривши матеріали провадження на предмет наявності ризиків, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив наявність ризиків того, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можуть переховуватись від суду, з метою уникнути покарання за інкриміновані їм тяжкі злочини, здійснювати незаконний вплив на свідків у даному кримінальному провадженні та продовжити вчиняти злочини.
Так, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 інкримінується вчинення тяжких злочинів, проти власності та життя і здоров`я особи, за які законом України про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, а тому такий ризик є обґрунтованим.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).
Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.
Таким чином, враховуючи стадію судового розгляду, апеляційний суд вважає, що ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні на даний час існує.
Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується зокрема тим, що ОСОБА_6 , який раніше засуджений за вчинення умисних корисливих злочинів та звільнений 24.03.2020 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 5 місяців та 26 днів, інкриміновано вчинення нових злочинів, а ОСОБА_7 інкриміновано вчинення кримінальних правопорушень під час іспитового строку за попереднім вироком. Таким чином, зазначені обставини вказують на те, що обвинувачені схильні до протиправної поведінки та вчинення злочинів, а тому ризик того, що останні можуть продовжити їх вчинення є підтвердженим.
При цьому, апеляційний суд, як і суд першої інстанції, враховує тяжкість кримінальних правопорушень, в яких обвинувачуються ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які є тяжкими злочинами. Разом з цим, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у випадку визнання їх винуватими у вчиненні злочинів, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).
Отже, приймаючи рішення про обрання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого виняткового запобіжного заходу, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, дані про осіб обвинувачених, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження в межах заявленого клопотання та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Щодо доводів обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо невірної кваліфікації вчинених злочинів, колегія суддів зазначає, що у даному випадку суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, в тому числі й щодо правильності кваліфікації дій обвинувачених, наданою органом досудового розслідування, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.
Апеляційний суд бере до уваги посилання обвинувачених у апеляційних скаргах про те, що вони мають соціальні зв`язки та готові відшкодувати заподіяну шкоду, однак зазначені обставини не спростовують наявність ризиків, які встановлені судом та не є самодостатньою підставою для застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 183, 194, 315, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 травня 2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4