Справа № 708/382/21
Номер провадження № 1-кп/708/37/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року м. Чигирин

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чигирині кримінальне провадження № 0000260, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2021, за обвинуваченням:
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Медведівка Чигиринського району Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, депутатом не являється, інвалідом не являється, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утримані не має, судимий 15.01.2018 Чигиринським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку один рік, 08.04.2020 Чигиринським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 160 годин,-
у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 389 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Підсудний (обвинувачений) ОСОБА_5 вчинив умисне кримінальне правопорушення (проступок) за наступних обставин.
ОСОБА_5 08.04.2020 будучи засудженим Чигиринським районним судом Черкаської області за вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України до 160 годин громадських робіт та 01.06.2020 поставлений на облік Чигиринського РС філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області, того ж дня був ознайомлений з порядком і умовами відбування призначеного йому покарання, попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування призначеного покарання, та згідно з розпорядженням сільського голови Новоселицької сільської ради № 23ад від 02.06.2020 був залучений до відпрацювання громадських робіт на території Новоселицької сільської ради, умисно, без поважних причин не з`явився до Новоселицької сільської ради для відбування призначеного покарання у виді громадських робіт, а саме 09.06.2020, 10.06.2020, 11.06.2020,12.06.2020, 15.06.2020, 16.06.2020, 17.06.2020, 18.06.2020, 19.06.2020, 22.06.2020, 23.06.2020, 24.06.2020, 25.06.2020, 26.06.2020, 30.06.2020, 01.07.2020, 02.07.2020, 03.07.2020, 06.07.2020, 07.07.2020, 08.07.2020, 09.07.2020, 10.07.2020, 13.07.2020, 14.07.2020, 15.07.2020, 16.07.2020, 17.07.2020, 20.07.2020, 21.07.2020, 22.07.2020, 23.07.2020, 24.07.2020, 27.07.2020, 28.07.2020, 29.07.2020, 30.07.2020, змінив своє місце проживання та виїхав до м. Херсон без повідомлення уповноваженого представника органу пробації, Новоселицької сільської ради та фактично ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.
Учасники процесу не оспорюють обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні та які викладені в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставини, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Відтак суд, роз`яснивши учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, провів судовий розгляд даного кримінального провадження щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.
Крім того, дане рішення суду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації N 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_5 вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 389 КК України визнав у повному обсязі, від дачі показів відмовився. Під час промови у дебатах повідомив, що дійсно вчинив вказане кримінальне правопорушення та готовий нести законне покарання.
Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_5 доведена «поза розумним сумнівом» і знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Дії ОСОБА_5 які виразились в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 389 КК України.
Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує позицію учасників провадження щодо міри покарання, вимоги ст. 65 КК України, суспільну небезпеку скоєного ним кримінального правопорушення та ступінь тяжкості, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікаря нарколога та/або психіатра не перебуває. Відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу, обвинуваченим вчинено кримінальний проступок; обставини, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлені. Обставинами, що пом`якшують покарання є визнання вини, щире каяття.
У зв`язку з викладеним суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, буде призначення покарання в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту строком 4 місяці.
Відповідно до п. 26 постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку.
З вироку Чигиринського районного суду Черкаської області від 08.04.2020 судом встановлено, що ОСОБА_5 визнаний винним та засуджений за ч. 2 ст. 190 КК України та йому призначено покарання у виді громадських робіт строком 160 годин. Оскільки ОСОБА_5 не відбув жодного дня призначеного йому покарання у виді громадських робіт, невідбута обвинуваченим частина покарання за попереднім вироком має бути приєднана до призначеного покарання за нове кримінальне правопорушення, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 71 КК України.
Зі змісту статті 72 Кримінального кодексу України вбачається, що при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, відповідно 160 годинам громадських робіт відповідає 20 днів арешту (п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України).
За таких обставин, враховуючи правила складення покарань за сукупністю вироків, регламентовані статтею 71 КК України, вбачаються підстави для приєднання невідбутої частини покарання за вироком Чигиринського районного суду Черкаської області від 08.04.2020 та призначення остаточного покарання у виді арешту строком на 4 місяці 20 днів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування не застосовувались, підстави для їх застосування судом під час ухвалення вироку не встановлені.
Речові докази відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 71, 72 КК України, ст. ст. 349, 370, 371, 374 КПК України суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком 4 (чотири) місяці.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Чигиринського районного суду Черкаської області від 08 квітня 2020 року у виді 160 годин громадських робіт та відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді арешту строком 4 (чотири) місяці 20 (двадцять) днів.
Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту затримання ОСОБА_5 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Чигиринський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1