Справа № 453/270/21
№ провадження 1-кп/453/65/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2021 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ;

з участю прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, депутатом не являється,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 08 лютого 2021 року, приблизно о 23 годині, перебуваючи неподалік житлового комплексу «Панська садиба», що в урочищі Луг с. Плав`я, Стрийського району Львівської області, під час раптово виниклого словесного конфлікту із ОСОБА_5 , на грунті особистих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс останньому три удари кулаком правої руки в область голови, чим завдав струс головного мозку, садна на чолі та верхній губі рота та синця у правій навколо-очній ділянці. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому змісту ч.3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності позиції обвинуваченого, вину визнав повністю та пояснив, що дійсно він 08 лютого 2021 року, приблизно о 23 годині, перебуваючи неподалік житлового комплексу «Панська садиба», що в урочищі Луг с. Плав`я, Стрийського району Львівської області, під час раптово виниклого словесного конфлікту із ОСОБА_5 , на грунті особистих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс останньому декілька ударів кулаком правої руки в область голови. Просить суворо не карати. Також додатково вказав, що із потерпілим не мирився, оскільки останній не відповів на телефонний дзвінок.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному проступку, передбаченому ч.2 ст. 125 КК України, визнав повністю, інші учасники провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши йому положення ч.3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення його у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вище наведеного, суд, допитавши обвинуваченого, заслухавши думку потерпілого з приводу призначення судом покарання ОСОБА_4 та дослідивши матеріали кримінального провадження в частині характеризуючих матеріалів, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 в умисному нанесенні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я - вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 125 КК України, оскільки він умисно заподіяв легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обтяжуючі вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку обставини, передбаченою ст. 67 КК України, відсутні.

Пом`якшуючою вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку обставиною, передбаченою ст. 66 КК України, суд вбачає його активне сприяння у розкритті кримінального проступку.

При визначенні міри покарання ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем реєстрації, на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра Сколівської ЦРЛ Львівської області не перебуває, раніше не судимий, а також той факт, що він повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному проступку. Суд враховує і те, що обвинувачений ніде не працює, щирого каяття не висловлює.

З урахуванням наведених обставин, суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч.2 ст. 125 КК України, у вигляді громадських робіт на певний строк.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, та призначити покарання у вигляді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Сколівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції

Суддя Сколівського районного суду ОСОБА_1
Львівської області