Справа № 953/7953/21
н/п 1-кс/953/4243/21
"07" червня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що зазначена постанова винесена без всебічного, повного і неупередженого з`ясування усіх обставин кримінального провадження, а тим обставинам, що були досліджені, слідчим не була надана належна правова оцінка, що, в свою чергу, потягнуло за собою прийняття незаконної постанови про закриття кримінального провадження. Вважає висновки слідчогоневірними, оскільки розслідування справи було проведено без дотримання вимог ч.2 ст. 9 КПК України.
Заявник до судового засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд скарги у його відсутність, підтримав подану скаргу.
Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, до суду надійшла заява про розгляд скарги у її відсутність, проти скарги заперечує, посилаючись на те, що по кримінальному провадженні виконані всі необхідні слідчі дії.
Процесуальний керівник прокурор прокуратури Харківської області в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про день та час розгляду скарги повідомлений належним чином.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Приводом для реєстрації вказаного кримінального провадження стала ухвала Київського районного суду м. Харкова від 2712.2016 р. про зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР за заявою адвоката ОСОБА_3 від 15.12.2016 р. про вчинення, на його думку кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України..
05.01.2017 р. Київськими відділом поліції ГУ НП в Харківській області до ЄРДР внесені відомості з правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 384 КК України.
В мотивувальній частині оскаржуваної постанови слідчим зазначено про те, що в ході досудового розслідування об`єктивних даних відносно вчиненого кримінального правопорушення не встановлено, а саме наявність доказів, які б свідчили про вчинення даного кримінального правопорушення.
Слідчим суддею встановлено, що Постанова слідчого від 20.03.2021 р. про закриття кримінального провадження передчасна, не мотивована та прийнята з порушенням чинного законодавства, при неповному з`ясуванні всіх обставин справи, а відтак такою, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного.
При дослідженні судом наданих судом матеріалів кримінального провадження встановлено наступне.
Як вбачається із вказаної постанови слідчий фактично обмежилась повторним допитом свідка ОСОБА_5 , який повідомив, що нібито почував себе погано. У розмові зі слідчим ОСОБА_6 конкретно питання про те, хто вдарив в селезінку ОСОБА_7 , йому слідчий не ставив. Йому було завдано загальне питання , чи бачив він, щоб хто-небудь кого-небудь бив в цей день в гаражах, на що він відповів, що детально усіх подій він не пам`ятає. Вони ще деякий час спілкувалися зі слідчим, після чого ним був підписаний папір, як він зрозумів, це були його свідчення. Підписав він не читаючи, в зв`язку зі станом здоров`я і втомою. Надалі йому стало відомо, що слідчий ОСОБА_6 записав його свідчення не «не пам`ятаю» , а «не бачив».
Без проведення інших слідчих дій, надання належної оцінки зазначеним свідченням ОСОБА_5 слідча прийшла до висновку про достатність підстав для закриття кримінального провадження.
Поза увагою слідчої був залишений той факт, що, як вбачається з протоколу допиту від 21.09.2016 свідок ОСОБА_5 пояснив слідчому, що він себе почуває нормально та нічого у нього не болить, та бажає надавати покази. Крім того, зазначений допит було проведено в присутності захисника адвоката ОСОБА_8 , який під час даної слідчої дії надавав ОСОБА_5 правову допомогу, що спростовує той факт, що він не розумів про те, що триває саме його допит як свідка.
Одночасно з винесенням вказаної ухвали слідчим-суддею було вказано на недоліки допущені, під час досудового розслідування та невідповідність вказаної постанови ст.ст.91, 110, 284 КПК України. Зокрема зазначено, що слідчим не вичерпано всі процесуальні можливості щодо усунення наявних протиріч, зокрема шляхом проведення одночасних допитів, якто допиту у якості свідка ОСОБА_9 , додаткового допиту свідка ОСОБА_5 з питань чи звертався останній за медичною допомогою 21.09.2016, тощо.
З моменту скасування попередньої постанови про закриття кримінального провадження (19.07.2017) до винесення слідчим оскаржуваної в теперішній час постанови про закриття кримінального провадження (20.03.2021) пройшло 3 роки та 8 місяців.
Але жодної слідчої дій, направленої на встановлення обставин, передбачених ст.91 КПК України виконано не було. Вказівки викладені в попередній ухвалі слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 19.07.2021 року не виконані. Жодної оцінки, показам, який свідок ОСОБА_5 повідомив під час одночасного допиту, який відбувся 13.12.16, зокрема зізнанню останнього, що він надав неправдиві свідчення під час допиту 21.09.2016 не надано.
За таких обставин, оскаржувана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
Частиною 1 ст.2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно з пунктами 1,2 ч.1 ст.7 КПК України Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права та законність.
Оскаржувана постанова не відповідає вказаним вимогам кримінально-процесуального законодавства.
Крім того, в ст. 284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.
В постанові від 20.03.2021 р. підставою до закриття кримінального провадження слідчий зазначив п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Проте, у розумінні вимог кримінального провадження за відсутності в діянні складу злочину передбачає наявність самої події, у якій відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) злочину. За таких обставин рішення слідчого повинно містити вказівку на те, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та які ознаки кримінального правопорушення в діях конкретної особи відсутні.
Однак, резолютивна частина постанови слідчого від 20.03.2021 р. не конкретизована, вказано, що кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Оскільки закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.
В статті 223 КПК України викладені вимоги до проведення слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Згідно до ст.ст. 7, 9 КПК України однією з головних засад кримінального провадження є законність, відповідно до якої під час кримінального провадження суд, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають,- так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, при розслідуванні кримінального правопорушення та винесенні постанови слідчий не дотримався зазначених принципів.
Обґрунтовуючи Постанову про закриття кримінального провадження, слідчий не забезпечив ефективне розслідування у кримінальному провадженні, не вжив всіх можливих заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події злочину.
Крім того, слідчим не вжито заходів забезпечення кримінального провадження, не ініційовано проведення негласних слідчих (розшукових) дій.
Аналізуючи оскаржувану Постанову та дослідивши надані суду матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що обставини справи, не досліджувались належним чином, належної правової оцінки не отримали, в результаті чого слідчим прийняте передчасне рішення про закриття кримінального провадження.
Таким чином, при проведені досудового розслідування кримінального провадження, слідчим всупереч ст. 9 КПК України вчинено не всі необхідні слідчі дії спрямовані на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження.
Вищевикладене свідчить про неповне досудове розслідування кримінального провадження та передчасний висновок про відсутність складу кримінального правопорушення чи відсутність події кримінального правопорушення.
Слідчим не виконані вимоги кримінального процесуального законодавства, а саме ст. ст. 2, 7, 9, 40, 92, 93 КПК України.
За викладених підстав слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження від 20.03.2021 р. підлягає скасуванню як передчасна.
Крім того встановлено, що оскаржувану постанову заявник отримав безпосередньо у відділі поліції 23.04.2021 у відповідь на його запит, поданий 26.03.2021.
Матеріали кримінального провадження підлягають поверненню для продовження досудового розслідування, при проведенні якого необхідно повно та об`єктивно встановити обставини кримінального правопорушення, та надати їм обґрунтовану юридичну оцінку, за результатом чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1