САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1779/20
Провадження № 1-кп/726/46/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.04.2021 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці матеріали кримінального провадження ЄРДР № 0000090 від 28.09.2020 року по обвинувальному акту щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки по національності, із неповною середньою освітою, працюючої приватним підприємцем, одружену, раніше не судиму

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
27.09.2020 року близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , в ході словесного конфлікту з ОСОБА_4 переслідуючи мету умисного заподіяння тілесних ушкоджень, умисно, протиправно, нанесла чотири удара в область голови підбором жіночого взуття. Внаслідок своїх протиправних дій спричинила ОСОБА_4 тілесні ушкодження: садна на верхній губі зліва, в ділянці нижньої губи зліва, синець на спинці носа з переходом на праву та ліву пара орбітальні ділянки, перелом бокових стінок носу, забійна рана в ділянці внутрішнього краю лівої брівної дуги, що згідно висновку експерта № 1041 д від 10.11.2020 року відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, тобто умисному спричиненні легкої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілій ОСОБА_4 .

Обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.125 КК України визнала повністю, підтвердивши викладені в обвинуваченні обставини вчинення кримінального правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_4 та представник потерпілої ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердили всі обставини, що зазначені в обвинувальному акті, потерпіла заявила цивільний позов до ОСОБА_6 , про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 2862,46 грн, а також стягнення моральної шкоди в розмірі 40000 грн.

Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Враховуючи, що фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, доведеність вини обвинуваченої та кваліфікація її дій учасниками процесу не оспорюється, суд, роз`яснивши порядок та наслідки розгляду справи в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, зокрема те, що у такому випадку обвинувачена буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, та переконавшись при цьому, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, а також відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився лише допитом обвинуваченої, потерпілої та дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченої та є підставами цивільного позову.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд дії обвинуваченої ОСОБА_6 кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».

До кримінальних проступків законодавцем віднесено склад кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 125 КК України.

Відповідно до положень ст.50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання: в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу; відповідно положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, у відповідності до ст.66 КК України суд визнає сприяння слідству та повне визнання вини. Суд не вбачає щирого каяття в діях обвинуваченної.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої у відповідності до ст.67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченої суд бере до уваги, що вона раніше не судимий, на обліку та лікаря - психіатра не перебуває, у лікаря нарколога 15.08.2018 року зареєстрована з діагнозом синдром залежності до алкоголю, знаходилася на стаціонарному лікуванні в ЧОНД, вчинила кримінальне правопорушення відносно людини похилого віку.

Враховуюче викладене, класифікацію скоєного кримінального правопорушення, сукупність обставин, що пом`якшують покарання та обставини, що обтяжують покарання, особу обвинуваченої, її відношення до скоєного, суд приймає до уваги положення ст. 65 КК України, вважає, що з метою виправлення обвинуваченої, попередження з її боку вчинення нових кримінальних правопорушень і досягнення інших цілей покарання, їй слід призначити покарання, у виді громадських робіт в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України, саме таке покарання є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

З приводу заявленого потерпілою цивільного позову, судом встановлено наступне.

Потерпіла ОСОБА_4 заявила позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, матеріальної в сумі 2862,46 грн. та моральної в розмірі 40000 гривень. В обгрунтування позову потерпіла зазначила, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень вона перебувала на лікуванні, лікується досі та зазнала фізичного болю та моральних страждань, пересла емоційний стрес, в результаті нанесенного їй тілесного ушкодження вона втрачає зір. Її звичний спосіб життя зазнав істотних змін, зокрема, вона змушена була звертатись до медичної установи і продовжує лікуватись.

Обвинувачена ОСОБА_6 визнала цивільний позов частково в частині матеріальних збитків в розмірі 2862 грн., моральну шкоду не визнала.

Згідно вимог ст. 127 КПК України передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням, або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Крім цього, статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування, суд враховує вимоги розумності і справедливості.

У відповідності до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Згідно ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, та яка в порядку встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності, виваженості та справедливості.

З урахуванням обставин справи, суд приходить до висновку, що внаслідок отримання тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 заподіяно моральну шкоду, яка полягає у фізичних стражданнях та пов`язаного з цим лікування, душевних стражданнях та болю, пригніченні, втраті часу, порушенні звичного способу життя, відносин з оточуючими та в сім`ї, необхідності затрачання зусиль для відновлення здоров`я та звичних життєвих зв`язків.

При визначенні розміру шкоди, суд враховує тривалість та інтенсивність обмеження життєвої активності потерпілої, ступінь порушення звичних для неї життєвих зв`язків та зусилля по їх відновленню.

При вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_4 , суд враховує рівень фізичного болю та душевних страждань потерпілої через нанесення їй тілесних ушкоджень, тривалість часу, що був необхідним для відновлення стану здоров`я, обставини за яких було нанесено тілесні ушкодження потерпілому, а також виходячи з засад виваженості, розумності та справедливості, обстановки вчинення злочину, приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_7 моральної шкоди в розмірі 20000 гривень, що в нинішніх умовах проживання не буде вважатися завищеним розміром відшкодування моральної шкоди.

Питання про вирішення долі речових доказів суд вирішує в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 369-374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною і призначити покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_6 - не обирався.

Стягнути з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- у відшкодування матеріальної шкоди - 2862 гривен 46 копійки;

- у відшкодування моральної шкоди - 20000 гривень.

У задоволенні іншої частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 841 грн

Речові докази: диск залишити в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду, через Садгірський районний суд м. Чернівці, протягом 30 діб з моменту проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Головуючий суддяОСОБА_1