Справа № 369/1388/20
Провадження №1-кп/369/1196/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2021 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про закриття кримінального провадження № 0000595 від 11.03.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, в межах строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, -
встановив:
Києво-Святошинською місцевою прокуратурою Київської області на розгляд Києво-Святошинського районного суду Київської області подано клопотання прокурора ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000595 від 11.03.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, в межах строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Клопотання обґрунтовано тим, що слідчий, як учасник кримінального провадження, звернувся до місцевої прокуратури з клопотанням про закриття кримінального провадження, а прокурором, за результати вивчення матеріалів кримінального провадження з`ясовано, що у вищевказаному кримінальному провадженні протягом п`яти років не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення та останній не вручено відповідно до вимог ст. 278 КПК України повідомлення про підозру.

У судове засідання прокурор не прибув, матеріали кримінального провадження № 0000595 на неодноразові запиту суду не надав.

За таких обставин, суд, надавши оцінку доводам клопотання, вважає, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляді з тим, що кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосовано належна правова процедура.

Обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до частини другою статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їй належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні положення визначені і в частині четвертій статті 38 КПК України, згідно якої на орган досудового розслідування покладено обов`язок застосування всіх передбачених законом заходів для забезпечення ефективності досудового розслідування. Відповідальність за законність та своєчасність дій несе слідчий, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор.

Як встановлено під час судового розгляду клопотання жодних дій, направлених на повне та об`єктивне дослідження обставин кримінального правопорушення № 0000595 ані прокурором, ані слідчим вчинено не було.

Між тим, відповідно до ст. ст. 283, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, у зв`язку з чим рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього кримінального провадження відповідно до встановленої законом процесуальної процедури.

Внесення змін до КПК України, зокрема шляхом доповнення частини першої статі 284 КПК України пунктом 3-1, не звільняють слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та належного виконання їх обов`язків, визначених процесуальним законом.

Оскільки судом встановлено, що порушене прокурором питання закриття кримінального провадження хоча формально і підпадає під дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства», що набрав чинності 17.10.2019 року, яким частину першу статті 284 КПК України доповнено пунктом 3-1 щодо можливості закриття кримінального провадження в разі не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадку вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, але суперечить завданням та загальним засадам кримінального провадження, в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 369-372 КПК України, суд,-

постановив:

Відмовити прокурору Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження № 0000595 від 11.03.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з моменту її оголошення до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області та набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя ОСОБА_1