Справа № 761/788/21 Суддя в І-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/1511/2021 Суддя в II-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

10 березня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:
ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2021 року, -
в с т а н о в и л а :
ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києвазі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань пов`язану із невнесенням відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 21.12.2020 року.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2021 року у задоволенні скарги ОСОБА_6 було відмовлено. Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що заявник до поданої скарги не долучив заяви із якою звернувся до Державного бюро розслідувань, що позбавляло можливості перевірити викладені у ній обставини.
Не погоджуючись із цією ухвалою ОСОБА_6 подав на неї апеляційну скаргу у якій указав на її незаконність та необґрунтованість. Вважав, що ухвала слідчим суддею постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування апеляційної скарги послався на те, що поза увагою слідчого судді залишився лист Державного бюро розслідувань від 13.01.2021 року, який доводить факт звернення заявника із повідомленням про кримінальне правопорушення. Окрім цього, апелянт звернув увагу на імперативність положень ст.214 КПК України в частині внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а також на форму повідомлення / заяви про кримінальне правопорушення, яка на його переконання може носити у тому числі і усний характер. Між тим, на думку ОСОБА_6 слідчий суддя мав процесуальну можливість витребувати вказану заяву у Державному бюро розслідувань або у самого заявника у ході судового розгляду скарги. Просив скасувати ухвалу слідчого судді від 27.01.2020 року, визнати неправомірними дії Голосіївського управління поліції ГУ НП в м. Києві щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по факту нападу, який мав місце 28.10.2020 року, визнати неправомірними дії Державного бюро розслідувань та зобов`язати внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань по факту нападу, який мав місце 28.10.2020 року, а також відомості щодо фальсифікації доказів, приховування злочину, зловживання владою та службовим становищем посадовими особами Голосіївського управління поліції ГУ НП в м. Києві.
За клопотанням ОСОБА_6 апеляційний розгляд був проведений у його відсутність.
Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.
Як зазначено вище, рішення про необхідність відмови у задоволенні скарги ОСОБА_6 слідчий суддя фактично мотивував тим, що заявником не доведено ту обставину, що він дійсно звертався до ДБР із заявою про вчинений злочин. Цей висновок слідчого судді колегія суддів вважає обґрунтованим із наступних міркувань.
Правові підстави для звернення ОСОБА_6 до слідчого судді із скаргою на бездіяльність слідчого передбачені п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, відповідно до якого на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Аналіз указаної норми закону дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора пов`язану із невнесенням відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягає доведенню факт подання заяви чи здійснення повідомлення про злочин певному суб`єкту, уповноваженому здійснити таке внесення. Між тим, звернувшись до слідчого судді із скаргою на бездіяльність уповноваженої особи ДБР, яка полягала у невнесенні відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань, заявником не надано жодних даних, які би указували на наявність подання ним заяви (повідомлення) про злочин, адресованої ДБР.
Із змісту скарги, поданої ОСОБА_6 слідчому судді Шевченківського районного суду м. Києва не можливо зробити однозначний висновок про те, до якого органу заявник звертався із заявою про злочини, що є необхідним як для вирішення питання підсудності розгляду скарги, так і для вирішення питання по суті поданої скарги. Так, із змісту мотивувально-описової частини скарги заявника вбачається те, що із заявою про злочин він звернувся до Державного бюро розслідування. Поряд із цим, зміст скарги указує і на факт звернення заявника із заявою про злочин до одного із територіальних підрозділів ДБР, зокрема до Київського територіального управління. Разом із цим, у прохальній частині скарги заявником указано на необхідність зобов`язання вчинення певних дій лише Держаним бюро розслідування. Поза увагою заявника залишилось те, що за змістом п. 8 ч.1 ст. 3 КПК України Державне бюро розслідувань та його територіальні підрозділи є окремими самостійними органами досудового розслідування. Це вимагає як зазначення у скарзі того, до якого конкретного органу досудового розслідування була подана заява про злочин, так і надання даних які би підтверджували факт подання такої заяви.
У зв`язку із наявністю зазначених вище обставин, слідчий суддя був позбавлений можливості перевірити обставини викладені у скарзі, що дало слідчому судді обґрунтовані підстави для відмови у задоволенні поданої скарги. Колегія суддів звертає увагу на те, що у даній категорії справ обов`язок доведення обставин, що викладені у скарзі, покладається на особу, яка подала скаргу. Заявник у даній скарзі не має статусу ні підозрюваного, ні обвинуваченого, тому на нього не поширюються вимоги діючого законодавства, які забезпечують дію презумпції невинуватості та щодо забезпечення доведеності обставин, які впливають на об`єм його прав та обов`язків (ст. 17 КПК України, ст. 62 Конституції України). Із урахуванням принципів змагальності сторін у ході судового розгляду (ст. 22 КПК України, п.3 ч.1 ст. 129 Конституції України), диспозитивності (ст. 26 КПК України) слідчий суддя був позбавлений як можливості, так і правових підстав для відшукування органу до якого була подана заява про злочин, установленні факту подачі такої заяви, змісту цієї заяви, тощо. Наведене дає підстави стверджувати те, що заявником повинен був доводитись факт подання ним заяви про вчинення злочину до компетентного органу, що є передумовою для вирішення слідчим суддею питання про наявність чи відсутність бездіяльності відповідного органу, пов`язану із невнесенням відомостей про злочин до ЄРДР. Оскільки ця обставина заявником доведена не була, слідчий суддя ухвалив обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні скарги.
Апеляційна скарга ОСОБА_6 не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого слідчим суддею рішення, та спростовували би мотиви, наведені у зазначеній ухвалі. Посилання апелянта на лист ДБР від 13.01.2021 року колегія суддів визнає неналежним доказом звернення заявника із заявою про злочин, оскільки із даного листа не можливо зробити однозначний висновок про те, чи було звернення, на яке робиться посилання у цьому листі, заявою (повідомленням) про вчинення злочину. Наявність даного листа не усуває також суперечностей, допущених ОСОБА_6 при подачі скарги в частині органу, до якого він звернувся із відповідною заявою, що унеможливлює ухвалення рішення про задоволення його скарги. Щодо наданої ОСОБА_6 заяви адресованої ДБР про необхідність відкриття кримінального провадження та внесення відомостей до ЄРДР, то наявність цієї заяви не усуває обставини, яка стала підставою для відмови у задоволенні його скарги на бездіяльність службових осіб ДБР пов`язаних із невнесенням відомостей до ЄРДР, оскільки надана заява не містить будь-якої інформації, яка би підтверджувала факт її скерування та отримання Державним бюро розслідування.
Колегія суддів звертає увагу і на те, що у апеляційній скарзі ОСОБА_6 висунуті вимоги про ухвалення рішення щодо обставин, які не були предметом розгляду у суді першої інстанції. Так, серед інших, у апеляційній скарзі заявлені вимоги про визнання неправомірними дій службових осіб (за змістом скарги) Голосіївського управління ГУ НП України у м. Києві щодо відмови у внесенні відомостей до ЄРДР про напад на заявника та його житло, що відбулося 28.10.2020 року, проте визнання неправомірності дій службових осіб Голосіївського управління ГУ НП України у м. Києві не було предметом розгляду слідчим суддею, за результатами якого ним 27.01.2021 року була постановлена відповідна ухвала. ОСОБА_6 висунуті вимоги про зобов`язання Державного бюро розслідувань внесення відомостей до ЄРДР по факту нападу на нього та його житло та по факту фальсифікації доказів, приховування злочину, зловживання владою та службовим становищем відповідними особами Голосіївського управління ГУ НП України у м. Києві. Між тим, у зв`язку із відсутністю заяви із якою ОСОБА_6 звернувся до ДБР, колегія суддів позбавлена можливості перевірити те, чи ставились ним такі вимоги перед ДБР, що указує на відсутність підстав для задоволення його апеляційної скарги.
Підстав для скасування ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2021 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань пов`язану із невнесенням відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань колегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2021 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань пов`язану із невнесенням відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявоюОСОБА_6 від 21.12.2020 року залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

__________ _____________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4