Справа № 694/202/21 Провадження №1-в/694/10/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

18.02.2021 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Звенигородського міськрайонного сектору «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

В С Т А Н О В И В:

Начальник Звенигородського міськрайонного сектору «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_5 звернувся до суду з поданням про звільнення засудженого ОСОБА_4 від призначеного за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 01.02.2019 року покарання, в зв`язку із закінченням іспитового строку.
Подання мотивує тим, що в на виконання Звенигородського МРС філії ДУ тр ротації» в Черкаській області 21.06.2019 року надійшло розпорядження та вирок Солом`янського районного суду м. Києва на гр. ОСОБА_4 . За викликами засуджений не з`являвся. В результаті першочергових розшукових заходів стало відомо, що ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.203 ч.1 КУпАП, згідно якого було прийнято рішення про примусове повернення № 4 до країни походження або до третьої країни. Було встановлено, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_4 виконав рішення про примусове повернення, а саме - виїхав за межі України 28.03.2019 року через пункт пропуску «Конотоп». Даний факт підтверджується поясненням діда засудженого ОСОБА_6 та повідомленням Звенигородським РВ УДМС України в Черкаській області вих. №7117-714/7117.1-19 від 26.07.2019 року. Факт його не в`їзду на територію України підтверджується повідомленнями Державної прикордонної служби України вх. № 882 від 22.10.2019 року, вх. № 429 від 15.04.2020 року, вх. № 634 від року, вх. № 956 від 02.10.2020 року, вх. № 58 від 19.01.2021 року, а тому ОСОБА_4 , фактично не міг виконувати вирок Солом`янського районного суду м. Києва з поважних причин.
Враховуючи вищенаведене просить звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням в зв`язку з закінченням іспитового терміну з випробуванням.
Представник Звенигородського міськрайонного сектору філії державної установи «Центр пробації» в Черкаській області в судове засідання не з`явився.
Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився.
Прокурор ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд клопотання без її участі. Клопотання підтримує повністю та просить його задовольнити.
Неявка учасників справи відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду, а тому судом ухвалено проводити розгляд подання у їх відсутність.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 є громадянином Російської Федерації, що підтверджується паспортом № НОМЕР_1 .
Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 01.02.2019 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі і на підставі ст.. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки і покладено відповідні обов`язки.
ОСОБА_4 26.03. 2019р. був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.203 ч.1 КУпАП, згідно якого було прийнято рішення № 4 про примусове повернення до країни походження або до третьої країни.
Громадянин Російської Федерації ОСОБА_4 виконав рішення про примусове повернення, а саме - виїхав за межі України 28.03.2019 року через пункт пропуску «Конотоп». Даний факт підтверджується поясненням діда засудженого ОСОБА_6 та повідомленням Звенигородським РВ УДМС України в Черкаській області вих. №7117-714/7117.1-19 від 26.07.2019 року.
Факт його не в`їзду на територію України підтверджується повідомленнями Державної прикордонної служби України вх. № 882 від 22.10.2019 року, вх. № 429 від 15.04.2020 року, вх. № 634 від року, вх. № 956 від 02.10.2020 року, вх. № 58 від 19.01.2021 року, а тому ОСОБА_4 , фактично не міг виконувати вирок Солом`янського районного суду м. Києва.
Згідно ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.
Звенигородським міськрайонним сектором «Центр пробації» в Черкаській області, не вчинено належних дій для забезпечення повного виконання призначеного судом покарання, що призвело до депортації засудженої особи, яка так і не відбула призначеного судом покарання, оскільки відповідно до п.7 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. № 150, продовження строку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України понад встановлені цим Порядком строки приймається керівником територіального органу або підрозділу ДМС чи його заступником у разі подання заяви про отримання дозволу на імміграцію чи набуття громадянства України та наявності підстав, які не дають змоги виїхати з України, відповідно до статті 22 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", а також Головою ДМС або його заступником в інших випадках за умови подання підтверджувальних документів.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI, виїзд з України іноземцю або особі без громадянства не дозволяється, якщо, зокрема: його засуджено за вчинення кримінального правопорушення - до відбування покарання або звільнення від покарання. За наявності підстав, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, відомості про іноземця або особу без громадянства вносяться до бази даних осіб, яким згідно із законодавством України не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежується право виїзду з України.
Згідно ст. 28 вищезазначеного Закону, іноземці, які вчинили злочини на території України і засуджені за них відповідно до законодавчих актів України, можуть бути передані для відбування покарання тим державам, громадянами яких вони є, якщо така передача передбачена міжнародними договорами України.
Згідно ст. 2 Додаткового протоколу до Європейської Конвенції про передачу засуджених осіб (ETS 112) Ради Європи від 18.12.1997, якщо громадянин Сторони, який підлягає покаранню, призначеному на території іншої Сторони як частина остаточного вироку, намагається уникнути виконання або подальшого виконання покарання в Державі винесення вироку шляхом втечі на територію першої Сторони до відбування покарання, то Держава винесення вироку, може запитати від іншої Сторони, щоб та взяла на себе виконання покарання.
Метою кримінального покарання є виправлення і ресоціалізація засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. А оскільки на першому місці серед цілей покарання стоять виправлення та ресоціалізація, то і процес виконання і відбування покарання повинен передбачати закінчення здійснення впливу на засудженого та його повернення до самостійного загально-прийнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Тому кримінальне покарання повинно закінчуватися звільненням від відбування покарання.
Тому з врахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що в поданні начальника Звенигородського міськрайонного сектору «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 слід - відмовити.
Керуючись ст.537, 539 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
В задоволенні подання начальника Звенигородського міськрайонного сектору філії державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_3 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до судової палати у кримінальних справах Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Звенигородський районний суд Черкаської області.

Суддя ОСОБА_1