ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи : 661/5624/19
Номер провадження : 11-кп/819/312/21 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія : ч.1 ст.345-1 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2021 року березня місяця 09 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретар судового засідання: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні в залі Херсонського апеляційного суду, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001990 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Новокаховського міського суду Херсонської області від 11 листопада 2020 року стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.345-1 КК України,

в с т а н о в и в:

Вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 11 листопада 2020 року ОСОБА_8 , визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 345-1 КК України, та виправдано за відсутністю в його діянні складу цього кримінального правопорушення.

Обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0001990, складеним слідчим СВ Новокаховського ВП ГУ НП в Херсонській області ОСОБА_10 та затвердженим прокурором Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_11 . 27.11.2019 року ОСОБА_8 висунуто обвинувачення в погрозі вбивством, насильством щодо журналіста у зв`язку із здійсненням цим журналістом законної професійної діяльності, відповідно до якого ОСОБА_8 , 26.09.2019 року, близько 15 години 10 хвилин, перебував біля будинку № 27, по вул. Дружби, в м. Нова Каховка, Херсонської області, де у нього виник прямий злочинний умисел, спрямований на погрозу вбивством та здійснення насильства щодо ОСОБА_9 , який працює позаштатним кореспондентом регіональної газети «Дніпровський проспект» у зв`язку із здійсненням цим журналістом законної професійної діяльності.

Реалізуючи такий умисел щодо вказаного журналіста, який проводив запис репортажу про забудову торгівельного кіоску за вищезазначеною адресою, ОСОБА_8 висловлював відносно ОСОБА_9 погрози вбивством, демонструючи при цьому револьвер «SAFARI РФ 431», серійний номер НОМЕР_1 , калібру 4 мм., а також намагався вчинити бійку, застосовуючи фізичне насильство у вигляді поштовхів потерпілого, висловлюючись нецензурною лайкою у бік останнього, маючи при цьому за мету припинити здійснення журналістом фото та відео фіксації проведення будівництва.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345-1 КК України, що кваліфікується як погроза вбивством, насильством щодо журналіста у зв`язку із здійсненням цим журналістом законної професійної діяльності .

На вказаний вирок суду прокурор подав апеляційну скаргу, де просить вирок суду скасувати в зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог КПК та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, на підставі ст. 404 ч.3 КПК України провести судове слідство під час якого дослідити докази сторони обвинувачення, та матеріали, що характеризують обвинуваченого. Прокурор просить ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.345-1 КК України та призначити йому покарання, у вигляді 2 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75,76 КК України.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про те, що суд істотно порушив вимоги КПК, де оцінка доказів зроблена вибірково та поверхнево, не надано оцінки як доказу оптичному диску, на якому зафіксовано обставини справи, та револьверу як речовому доказу, рішення належним чином не мотивовано, проігноровано покази потерпілого ОСОБА_9 , де той крім того вказував, що до цього дня вони двічі зустрічались з ОСОБА_8 з приводу проведення будівництва та свідка ОСОБА_12 який підтвердив покази потерпілого.

Сторона захисту подала до апеляційного суду свої заперечення на апеляційну скаргу, де просила вирок суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора про підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які апеляційну скаргу просили відхилити, потерпілого який підтримав вирок суду, виступ сторін в судових дебатах, перевіривши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України та положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину.

Зазначені права і свободи мають своє відображення у загальних засадах кримінального провадження, а саме у презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка відповідно до ст. 17 ч. 1 КПК України полягає у тому, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК України зауважив, що при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачяться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Розумний сумнів це такий непереборний сумнів, який залишається у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду щодо винуватості обвинуваченого чи підсудного після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати обвинуваченого винним.

Виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Згідно ч.1,3 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється в разі, якщо не доведено, що: кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Тобто, всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх не можливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок. Якщо висунуті обвинувачення у вчиненні кримінально караного діяння, то тягар доведення цих звинувачень, тобто обов`язок щодо пошуку, збирання і надання суду доказів вини обвинуваченого, лежить на стороні обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Крім того, і змісту сформульованої у ч.1 ст.345-1КК України диспозиції слідує, що підлягає кримінальній відповідальності погроза вбивством, насильством або знищенням чи пошкодженням майна щодо журналіста, його близьких родичів чи членів сім`ї у зв`язку із здійсненням цим журналістом законної професійної діяльності. Під професійною діяльністю журналіста у цій статті та статтях 171, 347-1, 348-1 цього Кодексу слід розуміти систематичну діяльність особи, пов`язану із збиранням, одержанням, створенням, поширенням, зберіганням або іншим використанням інформації з метою її поширення на невизначене коло осіб через друковані засоби масової інформації, телерадіоорганізації, інформаційні агентства, мережу Інтернет. Статус журналіста або його належність до засобу масової інформації підтверджується редакційним або службовим посвідченням чи іншим документом, виданим засобом масової інформації, його редакцією або професійною чи творчою спілкою журналістів.

Суб`єктивна сторона вказаного злочину характеризується прямим умислом тобто обвинувачений повинен усвідомлювати що він дії щодо журналіста.
У зв`язку з чим колегія суддів вважає, що судом обґрунтовано зроблено висновок про те що при встановлених обставинах справи обвинуваченого необхідно визнати невинуватим за пред`явленим обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345-1 КК України.

Так, в судовому засіданні встановлено і сторонами кримінального провадження не заперечується, що ОСОБА_8 , 26.09.2019 року, близько 15 години 10 хвилин, перебував біля будинку АДРЕСА_1 , де у нього виник конфлікт з ОСОБА_9 , який працює позаштатним кореспондентом регіональної газети «Дніпровський проспект» в ході якого ОСОБА_8 висловлював відносно ОСОБА_9 погрози, демонструючи при цьому револьвер «SAFARI РФ 431».
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.345-1 КК України не визнав та пояснив, що 26.09.2019 року на місці його роботи два незнайомих чоловіки грубили йому, потерпілий ОСОБА_9 став його штовхати, нецензурно лаятись, вдарив рукою в обличчя. Обурившись, він з свого автомобіля узяв для самозахисту пістолет та намагався з`ясувати хто ж такі ці люди, але, так нічого і не дізнавшись, сів у свій автомобіль та поїхав. Про те, що потерпілий є журналістом він взагалі не знав.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому показав, що під час зйомки відео репортажу приїхав ОСОБА_8 з яким у нього виник конфлікт, де обвинувачений направляв на них пістолет. Захищаючись він вдарив ОСОБА_8 в обличчя, після чого вони ще посперечались, обвинувачений сів у свій автомобіль та поїхав.

Свідок ОСОБА_12 суду показав, що ОСОБА_8 , висловлювався нецензурною лайкою щодо нього та потерпілого ОСОБА_9 , а потім взяв в автомобілі пістолет та направив на них, але, побачивши об`єктив камери, сховав цей пістолет за спину, сів до автомобілю та поїхав.

При цьому потерпілий ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_12 підтвердили пояснення ОСОБА_8 , що останній не знав про те, що ОСОБА_9 є журналістом, оскільки той йому не представлявся, журналістське посвідчення не показував, мету зйомки він також не повідомляв та не пояснював.

Тобто, в судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 висловлюючи відносно ОСОБА_9 погрози та демонструючи при цьому револьвер не знав і не міг знати що потерпілий ОСОБА_9 є журналістом.

Вказані пояснення потерпілого, свідків та обвинуваченого не спростовуються іншими матеріалами кримінального провадження (доказами) на які посилається в апеляційній скарзі прокурор, в тому числі і поясненнями потерпілого ОСОБА_9 про те, що до цього дня він двічі зустрічались з ОСОБА_8 з приводу проведення будівництва.

Судом досліджено оптичний диск з відеофайлом, де зафіксовано, як на перехресті вулиць Новоселівська та Дружби з`являється ОСОБА_8 погрожує потерпілому, що постріляє його, після чого направляється до червоного автомобіля д.н. НОМЕР_2 та дістає з нього предмет зовні схожий на пістолет типу револьвер. Тримаючи цей револьвер в правій руці, ОСОБА_8 направляє його в бік ОСОБА_9 та між ними відбувається сутичка (а.п.85-86). Досліджено ухвали слідчого судді, протоколи, постанову та висновок експерта №379-БЗ від 19.11.2019 року щодо вилученого у ОСОБА_8 револьвера марки «Safari РФ 431» (а.п. 89-101). Вказаним доказам обвинувачення суд у вироку дав оцінку.

Клопотання прокурора щодо дослідження доказів то вони є також безпідставними виходячи з вище наведеного.

Суд апеляційної інстанції відповідно до ч.1 ст.404 КПК України переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг, а тому колегія суддів вважає, що виправдовуючи обвинуваченого суд обґрунтовано послався на те, що обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_8 недоведене та досліджені судом показання свідків, зазначені в обвинувальному акті, письмові докази, протокол прийняття заяви потерпілого, протоколи впізнання, висновки експертиз, не підтверджують винності обвинуваченого ОСОБА_8 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому саме ч.1 ст.345-1КК України (Постанова ВС від 13.01.2021року № 243/1573/17 №51-4962км20).

Доводи апеляційних скарг про істотне порушення вимог ст. 411,412 КПК, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене суд обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність поза розумним сумнівом достатніх належних і допустимих доказів винуватості обвинуваченого.

Вирок суду є законним, обґрунтованим і вмотивованим, відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

Тобто суд першої інстанції прийняв рішення яке повністю відповідає вимогам ст.7, 8, 9 КПК України.

Згідно ч.3 ст. 409 КПК України, суд апеляційної інстанції не вправі скасувати виправдувальний вирок лише з мотивів істотного порушення прав обвинуваченого.

За вищевказаних обставин, апеляційна скарга прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 404, 405, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Новокаховського міського суду Херсонської області від 11 листопада 2020 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до касаційної інстанції.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після постановлення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Судді: ОСОБА_2 (підпис) ОСОБА_4 (підпис) ОСОБА_3 (підпис)