Справа № 686/6926/21
Провадження № 1-кс/686/3159/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хмельницькому скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду зі скаргою, в якій просить зобов`язати слідчогоТериторіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому (далі ТУ ДБР, у м. Хмельницькому), внести відомості до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_4 від 02.03.2021 і від 04.03.2021 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України працівниками батальйону УПП в Житомирській області при оформленні матеріалів щодо дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 01.03.2021 за участі водіїв ОСОБА_4 і ОСОБА_5 .

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_3 зазначає, що ОСОБА_4 02.03.2021 і 04.03.2021 засобами поштового зв`язку надіслала до ТУ ДБР, у м. Хмельницькому заяви про вчинення кримінального правопорушення за наведених обставин, які згідно з відомостями відстеження поштових відправлень були отримані адресатом 09.03.2021.

Однак, станом на 15.03.2021 відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 не внесені.

Листом від 12.03.2021 №Б-1019, Б-1020/14-01-02-21 ТУ ДБР у м.Хмельницькому ОСОБА_4 надано відповідь, згідно з якою викладені у її заяві відомості не містять ознак кримінального правопорушення.

З огляду на це, на думку особи, яка подала скаргу, ТУ ДБР у м. Хмельницькому, допущено бездіяльність та не виконані вимоги ст.214 КПК України.

У судове засіданняособа, яка подала скаргу та особа, в інтересах якої вона подана не з`явилися, надіслали на адресу суду заяви про розгляд скарги без їх участі підтримують подану скаргу з підстав викладених у ній.

Уповноважена особа ТУ ДБР у м. Хмельницькому у судове засідання не з`явилася, незважаючи на належне повідомлення про час та місце розгляду скарги.

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від ТУ ДБР у м.Хмельницькому надійшли матеріали перевірки за заявою ОСОБА_4 .

Враховуючи положення статті 306 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності представника особи, бездіяльність якої оскаржується.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Аналогічні за змістом норми містяться у п.2 Розділу ІІ Про затвердження Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (далі Положення), затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020, згідно з яким відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

Предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Вказане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Згідно з ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Такі приписи процесуального закону узгоджуються із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», якою зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Розглядаючи скаргу, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), №15007/02, пп.74-75, рішення від 7 грудня 2006), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. theUnitedKingdom) від 28 травня 1985, п.57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.

Одним із таких обмежень є необґрунтоване переслідування особи в кримінально-правовому порядку, зокрема шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року, суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

За положеннями ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Крім того, основним елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень.

Як вбачається з матеріалів скарги та заяви ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення, 01.03.2021 у м. Житомирі сталася дорожньо-транспортна пригода за участі водіїв ОСОБА_4 , яка керувала транспортним засобом «ToyotaRAV4»державний номерний знак НОМЕР_1 і ОСОБА_5 , який керував транспортним засобом «Hyundai Creta» державний номерний знак НОМЕР_2 .

За результатом виїзду на місце події працівників Управління патрульної поліції в Житомирській області відносно ОСОБА_4 був складений протокол серії ДПР18 №132409 від 01.03.2021про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.124 КУпАП.

Викладені ОСОБА_6 у заяві та її представником ОСОБА_3 доводи про можливе вчинення працівниками УПП в Житомирській області кримінального правопорушення ґрунтуються на їхній суб`єктивній незгоді із їх діями, які реалізуючи власні повноваження, здійснили оформлення адміністративних матеріалів про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.124 КУпАП.

Аргументи скарги зводяться до незгоди ОСОБА_6 з фактом складення відносно неї протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, викладення доводів невинуватості у його вчиненні, аналізу недоліків складеного протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема стосовно пунктів Правил дорожнього руху, порушення яких ставиться у вину ОСОБА_6 , зазначення часу ДТП, недоліків складеної схеми ДТП та зазначення дати розгляду справи (15.01.2021), яка передує самій дорожньо-транспортній пригоді.

Інші доводи скарги ґрунтуються на припущеннях того, що внаслідок спілкування з особою,яка прибула в подальшому на місце події на автомобілі LexusLX570, позиція патрульних поліцейських щодо особи,у діях якої вбачалися ознаки адміністративного правопорушення змінилася і тому до відповідальності вони притягнули саме ОСОБА_4 .

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 вручили копію протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, з якої не можливо було прочитати зміст, заявниця вважає, що її ошукали та вбачає у цьому ознаки кримінального правопорушення.

На підтвердження своєї позиції особа, яка подала скаргу надіслала на флешнакопичувачі відеозаписи з камер спостереження, які зафіксували момент дорожньо-транспортної пригоди.

Слідчий суддя зауважує, що вказаний, на думку скаржника, доказ не може бути оцінений у межах поданої скарги, оскільки стосується питання оцінки причетності особи до вчинення адміністративного правопорушення, що не входить до компетенції слідчого судді.

Разом із тим, долучені до матеріалів скарги додатки не містять підтвердження доказів вчинення кримінального правопорушення будь-якою особою.

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року, суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

Тобто, діяльність вищевказаних суб`єктів владних повноважень в межах їх посадової дискреції не може бути підставою для їх кримінального переслідування.

За наведених обставин, доводи особи, яка подала скаргу, щодо наявності у діях слідчого та прокурора кримінально караної поведінки є безпідставними.

Ініціювання кримінального переслідування особи, яка діє у межах повноважень з підстав незгоди з прийнятим нею рішенням, суперечить вимогам кримінального процесуального закону та є необґрунтованим застосуванням заходу кримінально-правового примусу.

Отже, під час розгляду заяви ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення уповноваженою особою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, правильно встановлена відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР, що вказує на її необґрунтованість.

А тому підстав для задоволення скарги та процесуального реагування слідчим суддею, немає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 214, 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1