печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , яка подана в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтіус-Трейд», на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає неповерненні тимчасового вилученого майна під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000255 від 19.02.2021 року,

В С Т А Н О В И В :

01.06.2021 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтіус-Трейд», яка передана слідчому судді ОСОБА_1 04.06.2021, на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає неповерненні тимчасового вилученого майна під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000255 від 19.02.2021 року.
В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що під час проведення у вказаному провадженні обшуку нежитлових приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві приватної спільної часткової власності зареєстровані за ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вилучено майно, що належить ТОВ «Альтіус-Трейд».
Власник вилученого майна вважає, що воно має статус тимчасово вилученого майна, оскільки дозвіл на вилучення майна стороні обвинувачення не надавався та майно не має відношення до обставин кримінального правопорушення, які являються предметом досудового розслідування, а відтак вилучене майно підлягає поверненню його законному володільцю.
Адвокат в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутність.
Слідчий в судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомленим, заяв, клопотань до суду не подано.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
За вказаних обставин, слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим її розгляд у відсутність особи, якою подано скаргу та слідчого, при цьому слідчим суддею враховано положення ст.ст. 26, 306 КПК України.
Вивчивши скаргу, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку.
За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000255 від 19.02.2021 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 України.
Ухвалою слідчого судді від 07.04.2021 № 757/18065/21-к надано дозвіл на проведення обшуку за місцем фактичного знаходження офісу ОСОБА_7 , що розташований у нежитлових приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві приватної спільної часткової власності зареєстровані за ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з метою фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення речей, документів та електронних носіїв інформації, а саме: документів щодо отримання технічних умов, проектної документації, договорів на будівництво, актів приймання-передачі, актів введення в експлуатацію, правовстановлюючих документів, договорів на електропостачання, дозволів, договорів на підключення субспоживачів, листів та іншої документації яка стосується будівництва, введення в експлуатацію та реєстрацію права власності на дволанцюгову лінію електропередач 10 кВ «Підгірці-Безрадичі» та трансформаторних підстанцій (КТП №№ 176, 299); правовстановлюючих документів на земельні ділянки на території Обухівського району Київської області, в т.ч. технічної документації щодо поділу, об`єднання земельних ділянок. документів за період з 2006 по 2013 роки щодо фінансово-господарської діяльності компанії-нерезидента Компанія РЕКСАЛ ІНТЕЛЛЕКТУАЛ ФАЙНЕНСИС ЛИМИТЕД; ТОВ «Алея-парк» (), Джі Пі Ай Дівелопментс Лімітед, Танбрідж девелопментс Лімітед, «Солтберн Пропертіз Лімітед» (Англія), ТОВ «Інтер`єр-Аеропорт» (), ТОВ «Пивний клуб «Стаканофф» (), ТОВ «Малениця» () в т.ч. правочинів щодо відчуження рухомого та нерухомого майна вказаних підприємств, надання майна в іпотеку тощо, корпоративних прав, протоколів загальних зборів, довіреностей; договорів укладених між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в т.ч. числі договір про надання адвокатських послуг, договорів про співробітництво, довіреностей виданих ОСОБА_8 на ОСОБА_7 ; договорів, укладених між ДП «ІНТЕР`ЄР» ПКЗОВ «ДЕЙНФОРД ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД» (КОД ) та ОСОБА_7 та інших первинних документів; документів за підписом ОСОБА_8 та ОСОБА_7 щодо діяльності компанії-нерезидента РЕКСАЛ ІНТЕЛЛЕКТУАЛ ФАЙНЕНСИС ЛИМИТЕД; ТОВ «Алея-парк» (), Джі Пі Ай Дівелопментс Лімітед, Танбрідж девелопментс Лімітед, «Солтберн Пропертіз Лімітед» (Англія), ТОВ «Інтер`єр-Аеропорт» (), ТОВ «Пивний клуб «Стаканофф» (), ТОВ «Малениця» () та відчуження майна даних підприємств, в т.ч. нерухомого за адресою: м.Київ, вул. Терещенківська 8 а, Жилянська, 97 (на сьогодні Жилянська 101); комп`ютерної техніки, електронних та цифрових носіїв (карток пам`яті, флешнакопичувачів, жорстких дисків, CD-DVD дисків, мобільних телефонів), які можуть зберігати відомості щодо взаємовідносин осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно положень ч.ч. 8, 9 ст. 236 КПК України, особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку. Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

13.04.2021 на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва проведено обшук за місцем фактичного знаходження офісного приміщення за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 101, під час якого вилучено майно ТОВ «Альтіус-Трейд».
Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною 5 статті 9 КПК України, передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Ухвалою від 11.05.2021 року слідчого судді Печерського районного суду м. Києва справа № 757/23885/21 у задоволенні клопотання прокурора про накладенні арешту на тимчасово влучене майно в тому числі майно, що належить ТОВ «АЛЬТІУС-ТРЕЙД» було відмовлено.

Разом з тим, підставою для відмови було те, що слідчим суддею встановлено, що речі і документи на які просить накласти арешт прокурор, не є тимчасово вилученим майном, оскільки охоплюються ухвалою про надання дозволу на проведення обшуку і накладення арешту на них не потребують.

На підставі викладеного, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про безпідставність вимог скарги, а відтак у задоволенні вимог слід відмовити, оскільки речі і документи які просить повернути адвокат охоплюються ухвалою про надання дозволу на проведення обшуку.

Керуючись ст. ст. 2, 22, 98, 100, 169170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка подана в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтіус-Трейд», на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає неповерненні тимчасового вилученого майна під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000255 від 19.02.2021 року залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1