ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/840/21 Справа № 195/2142/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),
представника потерпілого ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000073 від 24 листопада 2020 року, за апеляційною скаргою першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_10 на вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 05 січня 2021 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Марганеця Дніпропетровської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 05 січня 2021 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, від відбування якого звільнено на підставі ст. 75 КК України, встановивши іспитовий строк 1 рік та поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Згідно з обставинами, встановленими судом, ОСОБА_7 31.10.2020 близько 14.00 години обвинувачений ОСОБА_7 , перебував між вулицями №12 та №13 Огородно-садівничого товариства «Світанок», розташованого на території Новокиївської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, де на ґрунті побачив металеву трубу діаметром 159 мм, довжиною 70 м, яка була відокремлена з обох боків від магістрального водопроводу для подачі води на дільниці вказаного товариства, після чого у нього раптово виник кримінальний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна - зазначеної металевої труби.
Реалізуючи свій кримінальний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме: на викрадення металевої труби, діаметром 159 мм, довжиною 70 м, яка зберігалась поруч із магістральним водопроводом для подачі води на дільниці Огородно-садівничого товариства «Світанок», обвинувачений ОСОБА_7 , близько 14.30 год. 31.10.2020, повернувся до вказаного місця із заздалегідь заготовленим газовим різаком, та переконавшись, що нікого із сторонніх осіб поблизу немає і його дії є таємними, діючи умисно, таємно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, використовуючи газовий різак, з метою полегшення подальшого викрадення вказаного чужого майна, шляхом розрізання, поділив на однакові відрізки довжиною приблизно по 2 м. кожний вищевказану металеву трубу діаметром 159 мм, загальною довжиною 70 м, перетворивши її, таким чином, на брухт чорного металу.
Продовжуючи свою кримінальну діяльність, обвинувачений ОСОБА_7 , в той же час та на тому ж місці, діючи умисно, таємно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, не ставлячи до відома про свої незаконні дії, залучив до кримінальної діяльності ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , яких попередньо запевнив в законності своїх дій, наказав їм завантажити відрізки викраденої вищевказаної металевої труби до автомобіля марки УАЗ-2206 біло-сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який ОСОБА_7 отримав у користування, після чого з місця вчинення кримінального проступку зник, тим самим розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми кримінальними діями обвинувачений ОСОБА_7 , спричинив Огородно-садівничому товариству «Світанок» майнову шкоду на загальну суму 2364,18 грн.
Не погоджуючись з цим рішенням, прокурор звернувся до суду з апеляційною скаргою.
Водночас, до початку апеляційного розгляду від обвинуваченого надійшло клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які клопотання підтримали, представника потерпілого, який проти задоволення клопотання не заперечував та підтвердив факт повного відшкодування спричинених ним збитків, прокурора, який поти закриття провадження не заперечував, перевіривши матеріали провадження, суд дійшов наступного висновку.
Згідно з вимогами ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком та до кримінальної відповідальності притягується вперше (т. 1, арк.пр. 87).
Разом із цим, матеріалами провадження об`єктивно підтверджується, що ОСОБА_7 під час досудового розслідування активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, щиро розкаявся та повністю відшкодував завдану кримінальним правопорушенням шкоду.
Так, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 розкриттю кримінального правопорушення не перешкоджав, від надання показань ані під час досудового розслідування, ані під час судового розгляду не відмовлявся, при цьому на обох стадіях кримінального провадження свою вину визнав, що у сукупності вказує на активне сприяння останнім розкриттю кримінального правопорушення.
Поряд із цим, судом встановлено, що ОСОБА_7 відшкодував й завдані збитки у розмірі 2293,20 грн. до направлення обвинувального акта до суду, що підтверджується довідкою голови СТ Рассвет та прибутковим касовим ордером № 1-12 від 02.12.20 (т. 1, арк.пр. 59,60). Наведені обставини підтвердив й представник потерпілого під час апеляційного розгляду.
При цьому, суд звертає увагу на те, що висновком експерта № 19/104-17/3/12.1/281 від 08.12.20 вартість майна була оцінена у 4.33 кг за 1 кг брухту, тобто у 2364,18 грн. за 546 кг брухту. Цей розмір збитків зазначено й в обвинувальному акті.
Між тим, головою СТ Рассвет було визначено фактичну вартість викраденого майна, яка складає 2293,20 грн. (т. 1, арк.пр. 58), з розрахунку 4,20 грн. за 540 кг брухту, та саме ця сума збитків була фактично заявлена останнім для відшкодування та фактично відшкодована.
За цих умов, з урахуванням зазначених у довідці даних про відсутність у СТ Рассвет до ОСОБА_7 претензій матеріального характеру, суд не вбачає підстав для визнання шкоди повністю невідшкодованою та вважає, що розмір фактично завданих збитків, заявлених потерпілим, може не відповідати висновку експерта, що вимогам закону не суперечить.
Надаючи оцінку наведеним обставинам у сукупності, колегія суддів вважає, що підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, на підставі ст. 45 КК України є такими, що об`єктивно існують, що підтверджується наявними у матеріалах провадження доказами.
Судом апеляційної інстанції під час апеляційного розгляду обвинуваченому роз`яснено наслідки такого звільнення, зокрема те, що ці підстави є нерабілітуючими, та з`ясовано думку останнього щодо можливості закриття кримінального провадження за цих умов.
З огляду на визнання обвинуваченим обставин провадження, відсутність будь-яких заперечень проти звільнення від кримінальної відповідальності та закриття у зв`язку з цим кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з вимогами ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
Отже, з урахуванням наведених обставин, колегія суддів вважає за можливе скасувати вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 05 січня 2021 року, звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям, та закрити кримінальне провадженні внесене до ЄРДР за № 0000073 від 24 листопада 2020 року.

Керуючись ст. 404, 405, 284 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 05 січня 2021 року щодо ОСОБА_7 скасувати.
Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 185 КК України на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.
Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000073 від 24 листопада 2020 року, щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 282 КПК України.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4