Справа № 466/4473/19
У Х В А Л А

22 червня 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

перекладача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові у кримінальному провадженні № 0001389 від 21.04.2019р. про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В :

На розгляді Шевченківського районного суду м. Львова перебуває вказане кримінальне провадження.

Прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи, що строк тримання під вартою обвинуваченого спливає 24.06.2021 року та завершити судовий розгляд кримінального провадження до цієї дати є неможливим, ризики, які обгрунтовують обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечили проти продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, покликаючись на відсутність ризиків, передбачених ст..177 КПк України, наявність в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, можливість надання йому місця проживання в м.Львові та достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши учасників судового провадження щодо заявлених клопотань, суд дійшов такого висновку.

Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні поступив у суд 31.05.2019 року.

Обвинуваченому ОСОБА_4 в ході досудового розслідування 17.05.2019р. було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово продовжувався судом. Строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується 24 червня 2021 року.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішуючи питання про доцільність продовження обвинуваченому застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та можливість зміни запобіжного заходу на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою, суд враховує такі обставини.

Згідно положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За ч.4 цієї статті якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд застосовує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Суд враховує висновок Європейського суду з прав людини про те, що термін "обґрунтована підозра" означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 рішення ЄСПЛ у справі "Нечипорук і Йонкало проти України").

Наведені прокурором у клопотанні докази на підтвердження факту і обставин вчинення злочинів, причетності обвинуваченого до їх скоєння свідчать про обґрунтованість обвинувачення.

Водночас, Європейський суд зазначає, що для продовження тримання особи під вартою повинні бути винятково вагомі причини.

У справі «Манчіні проти Італії» ЄСПЛ зазначив, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

При вирішенні клопотання, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, які наведені прокурором у клопотанні, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, визначені у ст.178 КПК України.

Судом приймається до уваги те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинення тяжкого злочину, проте, раніше він до кримінальної відповідальності не притягався, він є батьком двох малолітніх дітей 2008р.н. та 2017р.н. В судовому засіданні 22.06.2021р. обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину, у зв`язку з чим судом, за клопотаннями сторін кримінального провадження було змінено обсяг досліджуваних доказів, виключено з переліку доказів допит свідків. У зв`язку з чим ризик незаконного впливу обвинуваченого на свідків відпав.

Судом в якості свідка допитаний ОСОБА_8 , який підтвердив можливість забезпечення ОСОБА_4 постійним місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 , в разі застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Встановлені судом обставини дають підстави для висновку про недоцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту з встановленням відповідних обов`язків буде достатнім для запобігання існуючим на даний час ризикам.

Суд вважає, що обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 7 ст.42 КПК України, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків, визначених КПК України та покладених на нього судом.

При цьому, суд враховує, що адресою місця проживання обвинуваченого ОСОБА_4 буде: АДРЕСА_1 . Саме за цією адресою ОСОБА_4 слід встановити обов`язок перебування впродовж усієї доби.

У зв`язку із наведеним вище, підстав для задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на шістдесят днів немає, обвинуваченому слід змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 183, 331 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави на запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці з 25 червня 2021 року до 24 серпня 2021 року включно.

Встановити обвинуваченому ОСОБА_4 , крім обов`язків, визначених ч.7 ст.42 КПК України, такі обов`язки:

- не залишати місце проживання АДРЕСА_1 протягом доби;

- носити електронний засіб контролю (за наявності);

- не відлучатися із населеного пункту м. Львів, без дозволу суду чи прокурора;

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти прокурора та суд про зміну місця свого проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи (при наявності), що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії покладених судом на обвинуваченого обов`язків становить два місяці з 25 червня 2021р. до 24 серпня 2021р. включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Для виконання скерувати копії ухвали в Львівську УВП (№19) Державної пенітенціарної служби України за місцем утримання обвинуваченого та в ВП №4 ЛРУП ГУНП у Львівській області за місцем проживання обвинуваченого.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги в семиденний строк з дня оголошення ухвали, обвинуваченим з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошений 25.06.2021 року.

Суддя ОСОБА_9 -Шумська