Провадження № 1-кс/686/5960/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні №0000514 від 21.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

28.05.2021 року на розгляд слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в частині заборони користування ним та повернення його на зберігання власнику у кримінальному провадженні №0000514 від 21.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, накладеного ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.04.2021 року на: автобус «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_3 .

У клопотанні ОСОБА_3 посилається на те, що він є власником майна, усі необхідні процесуальні дії та експертні дослідження із автобусом проведені, потерпілий ОСОБА_4 жодних претензій не має та просить закрити кримінальне провадження, а тому у застосуванні арешту відпала потреба в частині користування.

ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та наполягає на його задоволенні.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у якій висловився, що стосовно вирішення питання про скасування арешту на указане майно не заперечує в частині заборони користування.

Вивчивши й дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

За змістом частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 1 протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо.

Будь-яке втручання у те чи інше право особи право повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, зокрема необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу, бо необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52), тобто іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98), оскільки у справі "Бакланов проти Росії" (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним, а у справі "Ізмайлов проти Росії" (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має не становити "особистий і надмірний тягар для особи".

Отже, гарантія від втручання з боку держави та інших (третіх) осіб у здійснення власником своїх повноважень, перешкоджання перспективі протиправного позбавлення власника його майна, недопустимість дій, які суперечать інтересам власника, можливість захисту зазначеного права становить зміст принципу недоторканності (непорушності) права власності.

За змістом положень ст.2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Окрім того, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.0

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 21.04.2021 року, близько 18 год. 05 хв. в місті Хмельницькому водій ОСОБА_5 керуючи рейсовим міським автобусом «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , маршруту № НОМЕР_2 (Озерна-Катіон), рухаючись по проїзній частині вул. Кам`янецької, зі сторони вул. Володимирської в напрямку до вул. Гагаріна, неподалік будинку № 76, що по вул. Кам`янецькій, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , який перетинав проїзну частину вул. Кам`янецької зліва на право відносно напрямку руху автобуса «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в невстановленому для цього місці. Внаслідок вказаної пригоди пішохід ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.04.2021 року накладено арешт з позбавленням права користування, розпорядження та відчуження на вилучене 21.04.2021 майно, а саме на автобус «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою слідчого ВРЗСТ СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 від 31.05.2021 кримінальне провадження №0000514 від 21.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрите у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

При вирішенні клопотання слідчий суддя враховує позицію слідчого, який не заперечує проти задоволення клопотання.

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 просить скасувати арешт в частині заборони користування транспортним засобом , з яким за повідомленням слідчого проведені усі необхідні слідчі дії та виконані судові експертизи, кримінальне провадження закрите, слідчий суддя приходить до висновку про недоцільність подальшого застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження із застосуванням усіх визначених законом заборон.

А тому вважає за можливе скасувати арешт на указане майно в частині заборони користування транспортним засобом.

За положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Чинним кримінальним процесуальним законом не передбачено повноважень слідчого судді за наслідком розгляду клопотання про скасування арешту на майно ухвалювати рішення про повернення його власнику та/або володільцю.

Разом із тим, слідчий суддя зазначає, що ухвала слідчого судді про скасування арешту на майно є обов`язковою до виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.04.2021 року на вилучений під час огляду місця події 21.04.2021 автобус «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні №0000514 від 21.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України в частині заборони користування указаним майном.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1