справа №619/2627/20
провадження №1-кс/619/295/21
16 березня 2021 року м. Дергачі
Суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника- ОСОБА_4 ,
обвинувачених- ОСОБА_5 , ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі заяву прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про відвід судді Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_7 ,
Від прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 надійшла заява про відвід судді ОСОБА_7 .
На теперішній час стали відомі обставини, які викликають сумніви у неупередженості вказаного судді.
Особиста заінтересованість в результатах кримінального провадження та наявність інших обставин, що викликають сумніви в неупередженості судді ОСОБА_7 полягають у наступному.
Суддя ОСОБА_7 в період з 15.05.1993 по 17.01.2005 проходив службу в митних органах Харківської області, у тому числі з 16.01.1997 по 28.12.1999 - на посаді старшого інспектора митного поста «Готівка», а з 29.12.1999 по 17.01.2005 - заступника начальника митного поста «Готівка» Магістральної митниці.
В цей же період, а саме з 01.06.1999 по 07.06.2000 на цьому ж митному пості проходив службу на посаді інспектора митного поста «Гоптівка» Магістральної митниці обвинувачений ОСОБА_6 .
Викладене свідчить про велику ймовірність близького знайомства судді ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 .
В період з 19.04.1997 по 31.05.1999 ОСОБА_6 обіймав посаду інспектора Магістральної митниці, до складу якої входить митний пост «Гоптівка», що також не виключає тісного службового спілкування між останнім та ОСОБА_7 .
В цей же період, а саме з 01.03.2002 по 17.07.2005, в митних органах Харківської області проходив службу на посадах інспектора та старшого інспектора відділу оперативного реагування митної варти та старшого інспектора відділу охорони митних об`єктів і зон митного контролю та чергових митної варти Східної регіональної митниці обвинувачений ОСОБА_5 . Викладені обставини не виключають вірогідності знайомства останнього із ОСОБА_7 .
Вважає, що дані факти можуть бути мотивом для судді ОСОБА_7 для прояву свого суб`єктивного ставлення до обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Усі вищевикладені факти відносяться до підстав, котрі можуть стати приводом для судді ОСОБА_7 бути упередженим по відношенню до обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
09.07.2020 слідчим суддею ОСОБА_8 відмовлено у відводі судді ОСОБА_7 з підстав ніби-то збору персональних даних. При цьому всі вищенаведені прокурором факти відносяться саме до правовідносин у сфері державної служби, а не до особистих даних судді ОСОБА_7 , що є у відкритому доступі та кожен може ознайомитися з цією інформацією. Вказана інформація отримана прокурором процесуальним керівником у вказаному кримінальному провадженні відповідно до вимог ст. ст. 36, 93 КПК України, тому вона є такою, яку було зібрано у законний спосіб.
Зазначає, що в судовому засіданні, яке проводилось 09.02.2021 по вказаному кримінальному провадженню, суддя ОСОБА_7 безпідставно усував запитання, що ставив свідкам прокурор ОСОБА_9 , які були спрямовані на встановлення об`єктивної істини у справі, постійно його перебивав, робив, абсолютно протилежні показам свідків висновки та оголошував, що саме таку позицію необхідно сприймати за дійсність.
Вказане ставлення у стороннього споглядача, якби такий був у засіданні, точно викликало би думку, що суддя упереджено ставиться до прокурора та бажає постановити рішення виключно в інтересах своїх колишніх колег ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .
В судовому засіданні прокурор підтримав заяву, захисник, обвинувачені заперечували проти її задоволення.
При цьому захисник пояснив, що розгляд кримінального провадження проводиться у відповідності до вимог КПК України, допитано більше 10 свідків, досліджені матеріли кримінального провадження.
В обговорення заяви обвинувачені пояснили, що дійсно працювали в митних органах, але не були безпосередньо підлеглими у судді, якому заявляється відвід. Крім того, вони близько не знайомі з суддею ОСОБА_7 .
Розглянувши заяву, заслухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до висновку про наступне.
Приписами ст. 75 КПК України визначено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Перелік підстав для відводу судді, який зазначено в ст. 75 КПК України, є вичерпним та більш широкому тлумаченню не підлягає.
Відповідно до ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтею 75 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.
Відповідно п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.
У п.п. 104-106 рішення Європейського суду з прав людини від 09 січня 2013 року по справі «Олександр Волков проти України» зазначено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року).
У відповідності до ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013, неупереджений розгляд справи є основним обов`язком судді.
До даної заяви не долучено доказів на підтвердження підстав для відводу судді в контексті п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року з точки зору прояву особистої прихильності або упередження конкретного судді.
Факт трудової діяльності судді та обвинувачених в митних органах України в один період часу. а рівно як і факт того, що вони знайомі між собою, не свідчить про можливу безсторонність, упередженість чи заінтересованість судді у розгляді справи.
Інші зазначені у заяві обставини не є підставою для задоволення заяви, крім того, вони не підтверджені заявником в судовому засіданні, що взагалі ставить під сумнів їх наявність.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що заява про відвід судді ОСОБА_7 , подана прокурором, не підлягає задоволенню.
З урахуванням зазначеного, керуючись ст.ст. 75, 80, 81, 369, 372 КПК України, суд, -
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду виготовлений 19.03.2021

Суддя ОСОБА_1