УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів в залі суду № 3 м. Слов`янська клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 18.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст 366, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України про накладення арешту, -

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся прокурор другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 18.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст 366, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України з клопотанням про накладення арешту на майна.

Із змісту поданого до слідчого судді клопотання видно, що 07.05.2018 між громадською організацією «Центр муніципального розвитку міста Добропілля» (Замовник) в осібі її керівника ОСОБА_4 , КФОУ «ДЦФЗН «Спорт для всіх» (Третя сторона) в особі директора ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 (Підрядник) укладено договір підряду № 05/18, за яким Підрядник зобов`язується виконати, а Замовник оплатити роботи щодо будівництва спортивного майданчика для міні-футболу розміром 42х22, та який перебуває на балансі Третьої сторони. Даний договір було укладено для реалізації на території м. Білозерське Донецької області програми «Давай грай!» футбольного клубу «Шахтар». На виконання умов вказаного договору ГО «ЦМР м. Добропілля» перерахувало на користь ФОП ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 1 499 414 грн, а останній в період травня жовтня 2018 року в повному обсязі виконав роботи щодо будівництва спортивного майданчика для міні-футболу зі штучним покриттям, розташованого біля будівлі палацу спорту по АДРЕСА_1 . 27.10.2018 відбулось урочисте відкриття даного майданчика за участю представників TOB «ДТЕК Енерго», ФК «Шахтар» та представників Добропільської міської ради.

У подальшому 30.08.2018 на виконання Постанови Кабінету Міністрів України № 714 від 06.09.2017 «Про затвердження Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для будівництва футбольних полів із штучним покриттям у регіонах України» департаментом сім`ї молоді та спорту Донецької обласної державної адміністрації на адресу Добропільської міської ради направлено лист з пропозицією щодо включення об`єкта до переліку об`єктів, які будуть фінансуватись за рахунок вищезазначеної програми.

Після ознайомлення із вказаним листом Донецької ОДА у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на заволодіння бюджетними коштами, які виділялись для реалізації бюджетної програми «Будівництво футбольних полів зі штучним покриттям в регіонах України». Усвідомлюючи, що роботи з будівництва спортивного майданчика для гри у міні-футбол в м. Білозерське Донецької області вже профінансовано з боку ГО «ЦМР м. Добропілля» та вони перебувають на завершальній стадії, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисним умислом, з метою привласнення бюджетних коштів в особливо великих розмірах, 06.09.2018 підготувала на адресу департаменту сім`ї молоді та спорту Донецької ОДА пакет документів з пропозицією включити об`єкт спортивний майданчик, розташований за адресою: Донецька область, м. Білозерське, вул. Шахтарської Слави, 19, до списку переліку об`єктів, які будуть профінансовані Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України в рамках бюджетної програми «Будівництво футбольних полів зі штучним покриттям в регіонах України». Даний пакет документів ОСОБА_5 в подальшому подала на підпис керівництву Добропільської міської ради, яке не було обізнане про злочинні наміри ОСОБА_5 .

В подальшому 24.10.2018 Добропільскою міською радою на адресу департаменту сім`ї, молоді та спорту Донецької ОДА направлено лист, в якому зазначено, що розпорядником бюджетних коштів по проекту «Спортивний майданчик зі штучним покриттям по вул. Шахтарської Слави, 19, м. Білозерське» визначена КФОУ «ДЦФЗН «Спорт для всіх».

На підставі підготовленого ОСОБА_5 пакету документів Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 280 від 25.10.2018 спортивний майданчик, розташований по вул. Шахтарської Слави, 19 в м. Білозерське, було включено до переліку об`єктів, що фінансуються у 2018 році за рахунок бюджетної програми «Будівництво футбольних полів зі штучним покриттям в регіонах України» з визначенням співфінансування даного проекту за кошти державного бюджету в сумі 740 219 грн. В подальшому на підставі наказу департаменту сім`ї, молоді та спорту Донецької ОДА № 01-07/1193/183-18 від 27.11.2018 на рахунок КФОУ «ДЦФЗН «Спорт для всіх» в Державній казначейській службі України було здійснено перерахування грошових коштів в сумі 740 219 грн.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння бюджетними коштами, які було виділено для будівництва спортивного майданчика в м. Білозерське, усвідомлюючи, що його будівництво фактично завершене, в невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_5 вступила в попередню змову з ФОП ОСОБА_7 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 , на заволодіння коштами державного бюджету.

Згідно розподілу ролей у вчиненні злочину ОСОБА_5 , діючи від імені КФОУ «ДЦФЗН «Спорт для всіх» мала забезпечити укладання з ФОП ОСОБА_7 фіктивного договору підряду на виконання робіт з будівництва спортивного майданчика зі штучним покриттям в м. Білозерське та перерахувати на його користь бюджетні кошти, а ОСОБА_7 в свою чергу мав забезпечити зняття незаконно перерахованих за цим договором грошових коштів зі свого банківського рахунку, а також мав підробити акти приймання виконаних будівельних робіт з метою приховування злочину.

22.12.2018 на виконання розробленого плану вчинення злочину ОСОБА_7 склав договір підряду № 12/18 щодо будівництва спортивного майданчика для міні-футболу розміром 42х22, до якого вніс недостовірні відомості щодо проведення робіт з будівництва майданчика, а також інші істотні умови договору, які він не мав на меті виконувати. Згідно складеного договору підряду № 12/18 та додатків до нього КФОУ «ДЦФЗН «Спорт для всіх» в особі ОСОБА_5 (Замовник) та ГО «ЦМР м. Добропілля» (Третя особа) зобов`язуються оплатити роботи з будівництва спортивного майданчика для міні-футболу розміром 42х22, розташованого по АДРЕСА_1 , та який знаходиться на балансі Замовника, а ФОП ОСОБА_7 (Підрядник) зобов`язується своїми силами і на свій ризик виконати вищевказані роботи з використанням своїх матеріалів та обладнання. Договірна ціна робіт склала 1 458 440 грн, з яких 727 056, 00 грн це кошти Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України. Даним договором було передбачено, що замовник перераховує підряднику попередню оплату у сумі 727 056 грн.

Після цього ОСОБА_7 в цей же день передав вищевказаний договір підряду на підпис ОСОБА_5 , яка, усвідомлюючи, що даний договір є фіктивним підписала його, додатки до нього та поставила в них відтиск печатки КФОУ «ДЦФЗН «Спорт для всіх».

В подальшому, діючи умисно, переслідуючи корисний мотив, ОСОБА_7 з метою незаконного отримання бюджетних коштів, які передбачались в якості попередньої оплати за договором підряду № 12/18 від 22.12.2018, відкрив в Державній казначейській службі рахунок № 1407, на який планував отримати бюджетні кошті.

Далі 22.12.2018 ОСОБА_5 , будучи службовою особою, маючи право на розпорядження коштами КФОУ «ДЦФЗН «Спорт для всіх», діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, з метою привласнення бюджетних коштів, які призначались для будівництва спортивного майданчика для гри у міні-футбол, усвідомлюючи, що роботи за договором підряду фактично виконуватись не будуть, підписала та завірила печаткою КФОУ «ДЦФЗН «Спорт для всіх» платіжне доручення № 1 від 22.12.2018, на підставі якого 26.12.2018 Державною казначейською службою України з рахунку КФОУ «ДЦФЗН «Спорт для всіх» № НОМЕР_2 на рахунок ФОП ОСОБА_7 № НОМЕР_3 було необґрунтовано перераховано 727 056 грн., які в подальшому ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_7 розподілили між собою.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_7 державі в особі Донецької обласної державної адміністрації заподіяно шкоду на вищевказану суму, що є особливо великим розміром.

Окрім того, ОСОБА_7 з метою приховування злочину в листопаді 2019 року вчинив підроблення офіційних документів актів форми КБ-2в та КБ-3 за 2019 рік щодо виконання робіт з будівництва спортивного майданчика, які в подальшому використав.

31.03.2021 в рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру за ч. 5 ст. 191, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 5 ст. 191 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах., за ч.ч. 1, 3 ст. 358 КК України як підроблення офіційного документа, який видається громадянином-підприємцем, який надає права, з метою використання його підроблювачем та іншою особою, вчинене повторно, за ч. 4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа.
ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, санкція якого передбачає обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Прокурор посилається, що відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Таким чином, у кримінальному провадженні виникла необхідність в арешті майна ОСОБА_7 з метою забезпечення виконанняконфіскації майна як виду покарання та забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, зокрема цивільного позову потерпілого.
Так, згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_7 на праві приватної власності належать:

1) квартира загальною площею 62,1 м2, розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

2) квартира загальною площею 53,7 м2, розташована за адресою: АДРЕСА_4 ;

3) 1/3 квартири загальною площею 42,7 м2, розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

Згідно відомостей ТСЦ 1443 МВС України ОСОБА_7 на праві власності належить автомобіль Mercedes-Benz Vito 110 DCI, 1999 року випуску, номерний знак НОМЕР_4 , кузов № НОМЕР_5 .

Вищенаведені відомості також підтверджуються поданою ОСОБА_7 декларацією, розміщеної на сайті НАЗК.

Окрім цього, згідно відомостей АТ «Райффайзен банк Аваль» ОСОБА_7 використовував для здійснення господарської діяльності банківські рахунки, відкриті в даному банку.
Заслухавши в судовому засіданні пояснення прокурора ОСОБА_3 , який підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити, розглянути без повідомлення ОСОБА_7 чи його представників, оскільки вони мають можливість на його відчуження, або передати у власність іншим особам, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом враховуються положення ч. 2 ст. 172 КПК України, відповідно до яких клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
З огляду на вимоги ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, розгляд вказаного клопотання проводиться без повідомлення ОСОБА_7 , чи його представників, з метою забезпечення подальшого арешту майна і убезпечення його відчуження стороннім особам.
Виходячи з норм ч.1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Відповідно до ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у тому числі у реалізації права на збирання речових доказів.

Тобто, майно, на яке слідчий просить накласти арешт на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_7 .

Відповідно до 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 ст. 170 КПК України, встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Також, відповідно до вище зазначеної норми закону, арешт на майно з метою відшкодування завданих збитків (забезпечення цивільного позову), накладається виключно на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, а також юридичної особи щодо якої здійснюється провадження і щодо якої може бути застосований захід кримінально-правового характеру.
Крім того, відповідно ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Частиною 4 ст. 173 КПК України визначено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Відповідно до положень ч.1,11 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують

обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, псування, передачі майна.
Таким чином, арешт майна полягає в забороні права:1) відчуження; 2) розпорядження; 3) користування майном.
Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та з метою відшкодування завданих збитків (забезпечення цивільного позову), а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Відповідно ч.8 ст.170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Прокурор в клопотанні вказує, що внаслідок злочинних дії ОСОБА_7 заподіяно шкоду державі у сумі 727 056 гривень.
На підтвердження своїх вимог, прокурором було додано до клопотання інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів, а саме які підтверджують, що підозрюваному ОСОБА_7 належить нерухоме майно у виді квартири АДРЕСА_5 , частка власності повністю, квартира АДРЕСА_6 в частка власності 1/3, квартира АДРЕСА_3 , частка власності повністю. Також надано підтвердження реєстрації на ім`я підозрюваного автомобіля марки Mercedes-Benz Vito 110 DCI, 1999 року випуску, номерний знак НОМЕР_4 , кузов № НОМЕР_5 .
Проте підтвердження належності банківських рахунків та доцільності накладення заборони на них, слідчий суддя вважає, що прокурором не було доведено.
Як вбачається з п.3 ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Зважаючи на викладене, слідчий суддя з метою відшкодування шкоди вважає можливим накласти арешт тільки на нерухоме майно, яке вважає буде співмірною розміру шкоди, завданою кримінальним правопорушенням, яка отримана особою, щодо якої здійснюється провадження, а саме на: квартиру загальною площею 62,1 м2, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 ; 2) квартиру загальною площею 53,7 м2, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 ; 3) 1/3 квартири загальною площею 42,7 м2, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ; 4) автомобіль Mercedes-Benz Vito 110 DCI, 1999 року випуску, номерний знак

НОМЕР_4 , кузов № НОМЕР_5 ;, яке належить підозрюваному ОСОБА_7 , який є підозрюваним у даному кримінальному провадженні №0000675 від 06 липня 2018 року та відповідачем за позовом про відшкодування матеріальної шкоди.
З огляду на викладені приписи КПК України, слідчий судді вважає, що відповідно до наданого клопотання і додаткових матеріалів, існують ймовірні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_7 задля уникнення забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (п.4 ч.2 ст.170 КПК України), може здійснити відчуження вказаного у клопотанні нерухомого та рухомого майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132. 170-173, 376 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 18.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст 366, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України про накладення арешту задовольнити частково.
Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме на:

1) квартиру загальною площею 62,1 м2, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 .

2) квартиру загальною площею 53,7 м2, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 ;

3) 1/3 квартири загальною площею 42,7 м2, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ;

4) автомобіль Mercedes-Benz Vito 110 DCI, 1999 року випуску, номерний знак НОМЕР_4 , кузов № НОМЕР_5 ;

шляхом застосування заборони їх відчуження та розпорядження.
В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали для негайного виконання вручити прокурору відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 .
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1