Справа № 1-1081/2010
Провадження № 1-в/761/1/2021
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2021 року
Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

судді Щебуняєвої Л.Л.,

при секретарі Якимів І.І.,

за участю :

прокурора Довбищука А.І.

представника ПП «Земельна Біржа» адвоката Каранди О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві

клопотання Приватного підприємства «Земельна Біржа» в особі директора Такшина Дмитра Владиславовича про скасування заборони на нерухоме майно на підставі постанови про визнання речовим доказом від 30 березня 2010 року Військової прокуратури Центрального регіону України в кримінальній справі №49-2474-08, а саме: будівель та споруд за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, проспект Праці, будинок 2-а,

ВСТАНОВИВ :

Приватне підприємство «Земельна Біржа» в особі директора Такшина Д.В. 27 листопада 2018 року в порядку, передбаченому ст.ст. 409, 411 КПК України 1960 року, звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування заборони на нерухоме майно на підставі постанови про визнання речовим доказом від 30 березня 2010 року Військової прокуратури Центрального регіону України в кримінальній справі №49-2474-08, а саме: будівель та споруд за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, проспект Праці, будинок 2-а,

Клопотання обгрунтовує тим, що ПП «Земельна Біржа» є власником будівель та споруд, розташованих за адресою : Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ,проспект Праці,2а, на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні з реалізації заставного майна, ВРК №16855 реєстр 607, від 27 квітня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Крючковою Т.В.

Військовою прокуратурою Центрального регіону України здійснювалось досудове слідство у кримінальній справі №49-2474-08, яке розпочато за фактом вчинення протиправних діянь посадовою особою ЦСБУ МОУ «Укроборонбуд» за ч.3 ст. 365 КК України.

Під час досудового слідства у кримінальній справі №49-2474-08, 14 травня 2010 року в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесена заборона на нерухоме майно, а саме : нежитлових будівель , що розташовані за адресою : АДРЕСА_1 , на підставі постанови Військової прокуратури Центрального регіону України про визнання речовим доказом від 30 березня 2010 року в кримінальній справі №49-2474-08, реєстраційний номер обтяження 9824737.

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2010 року , за результатами досудового слідства у кримінальній справі №49-2474-08 визнано винним та засуджено за ч.3 ст. 365 КК України ОСОБА_1 до 8 років позбавлення волі,з позбавленням права займати посади , пов`язані з організаційно розпорядчими та фінансово-господарськими функціями строком на 2 роки. Речові докази повернуті в оперативне володіння КЕВ м Дніпропетровська.

Разом з тим, питання зняття заборони на нерухоме майно з нежитлових будівель, що розташовані за адресою : АДРЕСА_1 ,накладене на підставі постанови Військової прокуратури Центрального регіону України про визнання речовим доказом від 30 березня 2010 року, судом при винесенні вироку вирішено не було .

11 липня 2013 року Господарським судом Дніпропетровської області по справі №3/5005/5368/2012 винесено рішення, яке набрало законної сили, яким відмовлено прокуратурі Південного регіону України у визнанні недійсним результатів прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки- об`єктів нерухомості , розташованих за адресою : АДРЕСА_1 , та визнанні незаконним та скасуванні рішення державного реєстратора БТІ від 16 червня 2012 року щодо реєстрації права власності та об`єкти нерухомості, розташованих за адресою : АДРЕСА_1 ,за ПП «Земельна Біржа».

На звернення ПП «Земельна Біржа» до Військової прокуратури Центрального регіону України з проханням щодо вилучення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ,відмовлено.

З моменту винесення вироку судом у кримінальній справі №49-2474-08 і до часу звернення з вказаним клопотанням до суду , обмеження накладене на вказане майно ПП «Земельна Біржа» не скасоване, що унеможливлює розпорядження своїм майном .

У зв`язку з чим, просять скасувати заборону на нерухоме майно , а саме :будівель та споруд, розташованих за адресою : АДРЕСА_1 ,з реєстраційним №9824737, яка була накладена постановою про визнання речовим доказом від 30 березня 2010 року , виданою Військовою прокуратурою Центрального регіону України, у кримінальній справі №49-2474-08.

В судовому засіданні представник ПП «Земельна Біржа» - адвокат Каранда О.О. клопотання підтримав , просив задовольнити його у повному обсязі.

Прокурор Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону Довбищук А.І. просив відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що питання речових доказів у кримінальній справі №49-2474-08 вирішено вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2010 року, а саме , будівлі та споруди за адресою : АДРЕСА_1 ,які є об`єктом злочинних дій, повернуто в оперативне володіння КЕВ м. Дніпропетровська. Спір про право власності на зазначені речі, на думку прокурора, підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства,тому підстави для зняття заборони з вказаних нежитлових приміщень в порядку виконання вироку, передбаченому ст.ст.409, 411 КПК України 1960 року, відсутні.

Засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2010 року за ч.3 ст. 365 КК України у кримінальній справі №49-2474-08 за ч.3 ст. 365 КК України ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час , місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Разом з тим, неявка засудженого ОСОБА_1 ,належним чином повідомленого про дату, час , місце розгляду клопотання, відповідно до положень ч.1 ст. 411 КПК України 1960 року не є перешкодою для розгляду клопотання за відсутністю ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення представника ПП «Земельна Біржа» - адвоката Каранди О.О.,з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінальної справи №49-2474-08, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання , виходячи з наступного.

Відповідно до п.9 Перехідних положень КПК України 2012 року, запобіжні заходи , арешт майна, відсторонення від посади , застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни , скасування чи припинення у порядку , що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Військовою прокуратурою Центрального регіону України здійснювалось досудове слідство у кримінальній справі №49-2474-08.

Під час здійснення досудового слідства у кримінальній справі №49-2474-08, постановою слідчого з особливо важливих справ військової прокуратури Центрального регіону України майора юстиції Кізя С.М. визнано речовими доказами та приєднано їх до кримінальної справи 349-2474-08 об`єкти нерухомості , серед яких , зокрема : будівлі та споруди військового містечка № НОМЕР_1 за адресою : АДРЕСА_1 , враховуючи що вказаний об`єкт нерухомості був об`єктом злочинних дій . Вказаний речовий доказ: будівлі та споруди військового містечка № НОМЕР_1 за адресою : АДРЕСА_1 , переданий на зберігання КЕВ м. Дніпропетровська.

Згідно Витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що 14 травня 2010 року , 0 10:49:05 за №9824737 реєстратором «Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України внесена заборона на нерухоме майно : нежитлову будівлю за адресою : АДРЕСА_1 ,власником якої є ТОВ «Лідер К», на підставі постанови Військової прокуратури Центрального регіону України від 30 березня 2010 року, б/н, про визнання речовим доказом , у кримінальній справі №49-2474-08.

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 330 КПК України 1960 року , при постановленні вироку суд вирішує питання про речові докази , керуючись правилами , викладеними в ст. 81 цього Кодексу. Якщо виникне спір про право власності на зазначені речі, він підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Згідно п.5 ч.1, ч.2 ст. 81 КПК України 1960 року питання про речові докази вирішується вироком, ухвалою чи постановою суду або постановою органу дізнання , слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження, при цьому :гроші, цінності та інші речі, які були об`єктом злочинних дій, повертаються їх законним володільцям, а якщо їх не встановлено,то ці гроші, цінності та речі переходять у власність держави.

Спір про належність речей, що підлягає поверненню , вирішується в порядку цивільного судочинства.

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2010 року , за результатами досудового слідства у кримінальній справі №49-2474-08, ОСОБА_1 визнано винним за ч.3 ст. 365 КК України та засуджено до 8 років позбавлення волі, з позбавленням права займати посади , пов`язані з організаційно розпорядчими та фінансово-господарськими функціями строком на 2 роки. Вказаним вироком суду також вирішено долю речових доказів у кримінальній справі,зокрема, речові докази : будівлі та споруди військового містечка № НОМЕР_1 за адресою : АДРЕСА_1 , які є об`єктом злочинних дій - повернуті в оперативне володіння КЕВ м. Дніпропетровська.

Відповідно до ч.1 ст. 409 КПК України 1960 року питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку , включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішується судом, який постановив вирок.

Питання,пов`язані з виконанням вироку , вирішуються судом в порядку, передбаченому ст. 411 КПК України 1960 року.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» №11 від 21 грудня 1990 року (зі змінами ), у порядку , передбаченому ст. 411 КПК України 1960 року , суди вправі вирішувати питання , які виникають при виконанні вироків внаслідок їх недоліків, зокрема : про долю речових доказів, якщо її не вирішено вироком суду.

Враховуючи, що вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2010 року, вирішено долю речових доказів у кримінальній справі № 49-2474-08 щодо будівель та споруд розташованих за адресою : АДРЕСА_1 , відсутні підстави для задоволення вказаного клопотання ПП «Земельна Біржа» про скасування заборони на нерухоме майно в порядку вирішення питань , зв`язаних з виконанням вироку, передбаченому ст.ст. 409, 411 КПК України 1960 року.

Щодо спору про право власності на вказане нерухоме майно , то він повинен відповідно до вимог ч.3 ст. 330 КПК України 1960 року вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.81, 330, 409,411 КПК України 1960 року, п. 9 Перехідних положень КПК 2012 року, суд

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні клопотання Приватного підприємства «Земельна Біржа» в особі директора Такшина Дмитра Владиславовича про скасування заборони на нерухоме майно на підставі постанови про визнання речовим доказом від 30 березня 2010 року Військової прокуратури Центрального регіону України в кримінальній справі №49-2474-08, а саме: будівель та споруд за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, проспект Праці, будинок 2а,-.

відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя Л.Л. Щебуняєва