Справа № 331/3122/21
Провадження № 1-кс/331/1078/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2021 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_2 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000407 від 07.06.2021 року, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив, що 07.06.2021 року о 18 годині 30 хвилин, знаходячись біля будинку №6 по вулиці Глісерна в м. Запоріжжя, працівниками патрульної поліції було зупинено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого в ході проведення огляду виявлено та вилучено металевий предмет зовні схожий на кастет, який останній зберігав та носив при собі у кишені.

07.06.2021 року в ході проведення огляду місця події, а саме ділянки місцевості біля супермаркету «АТБ» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Глісерна, буд. 6 виявлено та вилучено:

- металевий предмет зовні схожий на кастет.

У клопотанні слідчий зазначає, що з метою призначення судових експертиз виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене в ході огляду майно, яке визнано речовими доказами.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання дійшов наступного.

Як випливає зі змісту ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинні бути зазначені підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Саме клопотання, яке надійшло на розгляд слідчого судді є копією документу, не містить обов`язкових реквізитів, як то оригіналів підписів слідчого та прокурора та печатки відповідної окружної прокуратури. Більш того, до самого клопотання не надано жодного доказу, на який посилається слідчий у своєму клопотанні, обґрунтовуючи його вимоги.

Також, у самому клопотанні не дотримані вимоги, що висуваються до такого клопотання кримінальним процесуальним законодавством.

Частиною 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчим не доведено в клопотанні не зазначено про відповідність майна, га яке він просить накласти арешт критеріям, передбаченим ст. 170 ч. 2 КПК України.

Крім того, слідчий посилається на ст. 98 КПК України щодо накладення арешту на майно, яке є речовим доказом по кримінальному провадженню, однак не додає жодних процесуальних рішень щодоо визнання речовим доказом майна, яке було вилучено в ході проведення огляду.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, суд зобов`язаний повідомити особу - власника, володільця майна, що належить арештувати про судовий розгляд поданого клопотання. Проте даних про місцезнаходження чи перебування таких осіб чи інших контактів слідчим в клопотанні не зазначено, що унеможливлює його виклик до суду.
Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Також, з клопотання слідчого про арешт майна та доданих до нього документів не зрозуміло, який вид арешту майна (у вигляді заборони або обмеження права на відчуження, розпорядження та/або користування майном) слідчий просить застосувати в даному випадку.
Вказані підстави позбавляють слідчого суддю вирішити по суті подане слідчим клопотання..
Враховуючи вищезазначені норми Закону, оскільки, слідчим в клопотанні про арешт майна не наведено обґрунтованих підстав (мети) у зв`язку із якими потрібно здійснити арешт вищевказаного майна, не надано документи, що підтверджують що вказане майно має статус речового доказу, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення зазначеного клопотання слідчого та встановлення строку у 72 години для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 172 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_2 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000407 від 07.06.2021 року, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України - повернути слідчому для усунення недоліків, встановивши строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1