Справа № 953/6000/21
н/п 1-кс/953/4420/21
"13" травня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
06.05.2021 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого про надання дозволу на тимчасовий доступ до інформації оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (юридична адреса: АДРЕСА_1 , контактні телефони: НОМЕР_1 ) про всі можливі телефонні з`єднання з прив`язкою до базових станцій апаратів стільникового зв`язку, а також повідомлення здійсненні з мобільних номерів: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , терміналів мобільного зв`язку з вказаними номерами мобільних номерів, на які здійснювались та які здійснювали дзвінки на вказані номери в період часу з 01.11.2020 по до моменту отримання ухвал операторами мобільного зв`язку, з можливістю виїмки та копіювання інформації на паперовому та/або електронному носії.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 30.03.2021 року, за адресою: АДРЕСА_2 , у громадянина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , було виявлено та вилучено речовини схожі на наркотичні, які останній зберігав з метою подальшого збуту у якості «закладок» на території адміністративних районів м. Харкова.
30.04.2021 надійшов рапорт від СКП ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області про те, що в ході виконання доручення слідчого СВ ХРУП № 1 ГУНП в Х/о в порядку ст. 40 КПК України, оперативним шляхом встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення, а саме збуту наркотичних засобів на території м. Харкова, причетні особи які користуються мобільними телефонами за номерами: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 .
Враховуючи той факт, що особи які вчинили дане кримінальне правопорушення, під час його вчинення могли користуватися терміналами мобільного зв`язку з вказаними ІМЕІ та номерами операторів мобільного зв`язку, з метою встановлення місця перебування вказаних осіб на теперішній час, встановлення анкетних даних встановлених осіб, а також, встановлення кола зв`язків користувачів вищезазначених терміналів мобільного зв`язку, що у органу досудового розслідування виникла необхідність у отриманні тимчасового доступу до інформації, яка перебуває у володінні операторів мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у період часу з 01.11.2020 до моменту отримання ухвал операторами мобільного зв`язку.
Слідчий до судового засідання не з`явився, подав на адресу суду клопотання, в якому просить зазначене клопотання розглядати за його відсутності, клопотання підтримує та просить задовольнити.
Представник ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання слідчого в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Неприбуття цієї особи за судовим викликом, відповідно до ч.4 ст. 163 КПК України, не є перешкодою для розгляду цього клопотання.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до речей і документів і тимчасове вилучення майна.
Статтею 132 КПК України визначені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження та передбачені обставини, за яких не допускається застосування заходів кримінального провадження. Серед таких обставин у п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України зазначена необхідність слідчого, прокурора довести, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно ч. 4 ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Частиною 1 ст. 159 КПК України передбачено, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Згідно вимог ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.
Частиною другої даної статті передбачено, що у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Відповідно до ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать: 1) інформація, що знаходиться у володінні засобу масової інформації або журналіста і надана їм за умови нерозголошення авторства або джерела інформації; 2) відомості, які можуть становити лікарську таємницю; 3) відомості, які можуть становити таємницю вчинення нотаріальних дій; 4) конфіденційна інформація, в тому числі така, що містить комерційну таємницю; 5) відомості, які можуть становити банківську таємницю; 6) особисте листування особи та інші записи особистого характеру; 7) інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо; 8) персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних; 9) державна таємниця; 10) таємниця фінансового моніторингу.
Згідно вимог ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Згідно ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, а саме що речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи та самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, в зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, а також неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Згідно до ч.5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Пунктом 15 ч.1 ст. 7 КПК України встановлено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Неприбуття цієї особи за судовим викликом, відповідно до ч.4 ст. 163 КПК України, не є перешкодою для розгляду цього клопотання.
Згідно наявного в матеріалах справи рапорту б/н о/у другого зонального від ділу ХРУП №1 ГУНП України в Харківській області без зазначення дати, до вчинення вказаного злочину можуть бути причетні особи, які використовують номери мобільного телефону НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , при цьому інших доказів, які самі по собі або в сукупності підтверджують ці обставини до суду не представлені.
Стороною обвинувачення не вказано яким чином особа, яка користується номером телефону оператора зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », щодо якої витребовується інформація причетна до вчинення злочину, не вказано які обставини справи може бути доведено шляхом отримання цих доказів саме за період з 01.11.2020 до теперішнього часу мають відношення до злочину, вчиненого 30.02.2021, не доведено також, що іншими доказами неможливо довести дані обставини, а також що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про яких йдеться в клопотанні слідчого, не доведено можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах.
За відсутності в матеріалах клопотання достатніх та допустимих доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовано клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що такий ступінь втручання у права і свободи особи буде невиправданим, необґрунтованим та безпідставним, у зв`язку із чим вважає необхідним відмовити у задоволенні такого клопотання.
Керуючись ст.ст. 107, 159, 163, 164, 165, 166, 372 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1