Справа № 487/6665/20
Провадження № 1-кс/487/1884/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2021 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000462 від 18.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченою ч. 2 ст. 367 КК України про накладення арешту на майно,
ВСТАНОВИВ:

02.04.2021 року слідчий Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про вчинення якого 18.05.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000462 звернувся до слідчого судді із клопотанням, у якому просив накласти арешт на майно, що належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме наступне майно: автомобіль марки CHERRY ELARA 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований 30.12.2016, земельну ділянку, площею 0,7228 га з кадастровим номером :02:000:2011, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Приютівської сільської ради, Новоукраїнського району, Кіровоградської області.

Клопотання мотивоване тим, що з метою забезпечення можливого позову та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, виникли підстави для здійснення арешту майна, що належить ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити, посилаючись на обставини зазначені у ньому.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 , заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що зазначене у клопотанні майно придбано під час шлюбу, тому у випадку задоволення клопотання будуть порушені права дружини підозрюваного ОСОБА_4 .
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.
Вислухавши пояснення учасників судового засідання, вивчивши клопотання, матеріали, якими слідчий мотивував його доводи, слідчий суддя дійшов наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98,167 цього Кодексу.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Разом з тим, положеннями ст.173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Так, під час розгляду клопотання встановлено, що у провадженні Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві перебуває кримінальне провадження № 0000462 від 11.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що внаслідок невиконання завідувачем сектору капітального будівництва управління логістики та матеріально-технічного забезпечення Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 своїх посадових обов`язків та приписів, передбачених договором про повну матеріалу відповідальність від 01.04.2018, через несумлінне ставлення до них, а саме, не вжиття заходів, щодо забезпечення збереження об`єкта незавершеного будівництва (108-квартирний житловий будинок), розміщений за адресою: м. Кропивницький (м. Кіровоград) проспект Університетський (біля будинку 25), у період з 16.03.2018 по 04.09.2018 (більш точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлена), перебуваючи у не встановленому досудовим розслідуваннями місці, допущено втрату конструктивних елементів зазначеного об`єкту незавершеного будівництва (відсутні плити перекриття, палі, каркаси, залізобетонні перемички, арматура, балконні плити та плити лоджій), внаслідок чого Державі в особі Головного управлінню Національної поліції в Кіровоградській області було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 746 851 грн.

31.03.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Санкція ч. 2 ст. 367 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або без такого.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Звертаючись до суду з клопотанням про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна слідчий посилався на наступні підстави:під час досудового слідства встановлено, що у власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наявний транспортний засіб, а саме: автомобіль марки CHERRY ELARA 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований 30.12.2016. Разом з тим, згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_4 на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 0,7228 га з кадастровим номером :02:000:2011, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Приютівської сільської ради, Новоукраїнського району, Кіровоградської області. З метою забезпечення можливого позову та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, виникли підстави для здійснення арешту майна, що належить ОСОБА_4 .
Як вбачається із матеріалів клопотання, воно не містить жодних доказів, які б підтверджували необхідність накладення арешту на вищевказане майно, як того вимагає ст.171 КПК України, крім того матеріали клопотання слідчого не містять даних про вартість зазначеного у клопотанні майна, а відтак підстав вважати, що вартість зазначеного майна є співмірною із сумою спричиненої матеріальної шкоди. Також стороною обвинувачення не надано достатніх підстав вважати, що дане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а відтак накладення арешту на вказане майно може призвести до порушення права власності ОСОБА_7 .

За змістом ч.ч. 2, 6 ст. 170 КПК України у випадку накладення арешту з метою забезпечення відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення, арешт накладається за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що всупереч вимог ст.ст. 170, 171 КПК України в клопотанні слідчого відсутнє достатнє обґрунтування необхідності накладення арешту.
При цьому слідчий суддя визнає, що існує можливість без накладення арешту на зазначене у клопотанні майно провести всі необхідні слідчі дії під час досудового слідства та судового розгляду для встановлення обставин кримінального провадження.
А за такого, у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0001189 від 07.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченою ч. 3 ст. 368 КК України про накладення арешту на майно відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до пункту 9 частини 1 статті 309 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий суддя ОСОБА_1