Справа №463/3614/21
Провадження №1-кс/463/2312/21
У Х В А Л А

08 квітня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі слідчого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

скаржника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові, ОСОБА_4 від 05 березня 2021 року про відмову у визнанні потерпілим, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся із скаргою до слідчого судді про скасування постанови слідчого СВ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові, ОСОБА_4 від 05 березня 2021 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №00000079 від 03.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України. Просить скасувати вказану постанову.

Скаргу мотивує тим, що на його думку оскаржувана постанова є неналежно мотивована, та така винесена без врахування обставин кримінального правопорушення. У своєму клопотанні про залучення в якості потерпілого, він вказував про його незаконне утримання в ніч на 25.11.2016 року до 12.00 год 26.11.2016 року в Сокальському відділенні поліції впродовж приблизно 12 годин в напівпритомному стані без складання жодних процесуальних документів, без надання їжі, медичної допомоги, а тому вважає, що слідчий безпідставно відмовив у визнанні його потерпілим.
В судовому засіданні скаржник підтримав скаргу з мотивів викладених у такій. Пояснив, що завдана кримінальним правопорушення шкода полягає в тому, що його незаконно утримували працівники Сокальського ВП ГУНП, тобто відбулось його незаконне затримання.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги та долучені до неї документи, вважаю, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Із змісту ч. 2 ст. 55 КПК України випливає, що права і обов`язки потерпілого виникають у заявника автоматично, лише у випадку подання заяви про вчинення кримінального правопорушення щодо нього.

Частина 5 ст. 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

05 березня 2020 року старшим слідчим СВ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові, ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №00000079 від 03.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України.

Згідно положень ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Тобто встановлено, що слідчим розглянуто заяву ОСОБА_3 про залучення до кримінального провадження в якості потерпілого, та за результатами розгляду такої винесено оскаржувану постанову.
Як вбачається із клопотання ОСОБА_3 від 01.02.2021р. про визнання потерпілим, такий зазначає, що він вважає себе потерпілим від злочинних дій працівників Сокальського ВП ГУНП, оскільки йому завдана фізична і моральна шкода, через незаконне утримання у відділі поліції в ніч на 26.11.2016р., без складання жодних процесуальних документів, без надання їжі, медичної допомоги.
В той же час, як вбачається із оскаржуваної постанови, слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №00000079 від 03.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України

Частина 2 статі 384 КК України передбачає відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка, потерпілого, завідомо неправдивий висновок експерта, спеціаліста, складені для надання або надані органу, що здійснює досудове розслідування, виконавче провадження, суду, Вищій раді правосуддя, тимчасовій слідчій чи спеціальній тимчасовій слідчій комісії Верховної Ради України, подання завідомо недостовірних або підроблених доказів, завідомо неправдивий звіт оцінювача про оцінку майна, а також завідомо неправильний переклад, зроблений перекладачем у таких самих випадках, поєднані з обвинуваченням у тяжкому чи особливо тяжкому злочині, або зі штучним створенням доказів обвинувачення чи захисту, а також вчинені з корисливих мотивів.
В ході досудового слідства, а також під час судового розгляду та із змісту клопотання не здобуто жодного підтвердження про те, що кримінальним правопорушенням, передбаченими ч.2 ст.384 КК України, заявнику завдана шкода.

Враховуючи наведене та керуючись принципом змагальності кримінального процесу, суд дійшов висновку, що підчас судового розгляду не встановлено даних, які б давали підстави вважати, що вказаним кримінальним правопорушенням скаржнику завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. В зв`язку з чим підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись вимогами статей 55, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові, ОСОБА_4 від 05 березня 2021 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000079 від 03.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.
Повний текст ухвали складено та підписано 09 квітня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1