ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1447/21 Справа № 208/2190/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженої (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 квітня 2021 року про умовно-дострокове звільнення засудженої

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

від відбування покарання, -
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 квітня 2021 року засуджену ОСОБА_7 звільнено умовно-достроково від відбування покарання.
Обгрунтовуючи свої висновки суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_7 за період відбування покарання сумлінно виконувала вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускала порушень, визнала вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, не має стягнень майнового характеру, поводила себе серед засуджених та представників установи виконання покарань ввічливо, тактовно, має заохочення за сумлінну працю, опанувала професійні навички працівника швейного виробництва, стягнень не має, наявне коло рідних для ресоціалізації, що свідчить про те, що остання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення, що є підставою для повернення її у суспільство.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити у застосуванні щодо засудженої вимог ст. 81 КК України.
Обгрунтовуючи апеляційну скаргу зазначає, що засуджена має лише 2 заохочення, раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності та була судима за злочини проте власності. Звертає увагу, що попри позитивну характеристику в судовому засіданні засуджена не виказувала щирого жалю у вчиненому злочині. Вважає, що будь-яких матеріалів, що свідчать про сумлінну поведінку засудженої за період відбування покарання, позитивних зрушень у свідомості засудженої та її активної участі у житті установи та відділення особова справа не містить.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а ухвалу суду скасувати.
Засуджена ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Із матеріалів провадження слідує, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув подання державної установи Кам`янська виправна колонія (№34) про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 , дослідив необхідні матеріали провадження та особової справи і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що засуджена довела своє виправлення, а тому може бути звільнена умовно-достроково.
При цьому апеляційний суд виходить з того, що відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність слідує, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.
Як слідує із роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.
З матеріалів провадження слідує, що ОСОБА_7 засуджена вироком Деснянського районного суду м. Києва від 10 травня 2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці.
Початок строку відбування засудженою покарання 20 березня 2019 року.
Кінець строку відбування засудженою покарання 20 червня 2021 року.
Як встановив суд першої інстанції засуджена з 20 березня 2019 року утримувалась в CІЗО м. Києва та під час перебування в установі характеризувалась посередньо, заохочень та стягнень не мала.
З 05 липня 2019 року відбуває покарання в державній установі Кам`янська виправна колонія (№34) та за час відбування покарання характеризується позитивно, має 2 заохочення, по прибуттю до установи працевлаштована в майстернях установи підсобним робітником першого тарифного розряду, де і працює по теперішній час, з наданим об`ємом роботи справляється в повному обсязі, вчасно та якісно, влітку 2020 року була призначена на посаду бригадира в майстернях установи та своєю умілою майстерністю вміло організовує робочий процес засуджених, коефіцієнт трудової участі систематично 1,0-1,7, вимог режиму відбування покарання та правил внутрішнього розпорядку дотримується свідомо, до виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, проявляє соціально-корисну ініціативу у житті відділення, приймає участь у культурно-масових заходах, залучена до секції художньої самодіяльності, також бере участь у святкових концертах для засуджених, які проводяться в установі, приймає участь у програмах виховного впливу, залучена до програм диференційованого виховного впливу за напрямками Подолання наркотичної залежності та Підготовка до звільнення, тематичні заходи відвідує регулярно, завдяки чому у свідомості засудженої відбулися суттєві зміни, що носять позитивно-спрямований характер, з рідними підтримує соціально - корисний зв`язок шляхом телефонних розмов та через інтернет мережу Skype, отримує від рідних продовольчі посилки, провину у скоєному злочині визнає, висловлює щире каяття. Питання побутового влаштування вирішено позитивно.
Крім того, до установи відбування покарання за вх.532 від 17 лютого 2021 року надійшов гарантійний лист від ФОП ОСОБА_8 , відповідно до якого вона має намір працевлаштувати засуджену до себе на підприємство на посаду товарознавець продавець.
Аналізуючи наведені обставини апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив подання установи про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої, оскільки обставини провадження свідчать лише про наявність позитивних чинників, які дають змогу суду з впевненістю визначитися з тією позицією, що засуджена своєю поведінкою, яка розцінюється судом як позитивна, стала на шлях виправлення та виховання, тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції і не находить підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.
Сам факт, що за період відбування покарання засуджена має лише 2 заохочення, не може свідчити про відсутність критичного ставлення до вчинених злочинів та подання нею негативного прикладу для інших засуджених. Достатніх даних на підтвердження вказаного факту прокурор не навів в апеляційній скарзі та не надав при її розгляді.

Доводи прокурорапро те, що установою не зазначено даних, які б свідчили про сумлінну поведінку засудженої, спростовуються наявними у матеріалах провадження письмовими доказами, зокрема, характеристикою установи на засуджену, довідкою про заохочення та стягнення, з якої слідує, що засуджена має 2 заохочення, мала одне стагнення, яке погашено у встановленому законом порядку, опитувальним листом, відповідно до якого керівники служб установи вважали, що засуджена довела своє виправлення, довідкою установи, відповідно до якої станом на 23 лютого 2021 року виконавчого листа на засуджену в бухгалтерії установи не значиться, довідкою про нараховану заробітну плату, видану головним бухгалтером установи виконання покарань, відповідно до якої засуджена у період з 01 серпня 2019 року по 31 січня 2021 року постійно отримувала заробітну плату, всього за весь період 16 978,22 грн.
Доводи прокурора про те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності та була судима за злочини проте власності, знаходять своє підтвердження, але вони не впливають на рішення суду і не містять достатніх даних для скасування ухвали суду першої інстанції про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , про що наполягав у своїй апеляційній скарзі прокурор.
Судом досліджені всі обставини, які мали значення для прийняття по справі законного і обгрунтованого рішення.

Також враховується, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що до ОСОБА_7 може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, та не вбачає підстав до задоволення апеляційної скарги прокурора.

З огляду на вищевикладене доводи прокурора не спростовують висновки суду першої інстанції, а також не свідчать про недоведення засудженою свого виправлення та про відсутність підстав для її звільнення від відбування покарання умовно-достроково, а тому ці доводи апеляційний суд розцінює як непереконливі, у зв`язку з чим вважає оскаржувану ухвалу суду законною та обґрунтованою, і підстав для її зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, залишити без задоволення.
Ухвалу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 квітня 2021 року про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 від відбування покарання залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4