Єдиний унікальний номер 938/244/21
Судове провадження № 1-кс/938/62/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту

20 квітня 2021 року селище Верховина

Слідчий суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в селищі Верховина, Верховинського району Івано-Франківської області, клопотання слідчого слідчого відділення Верховинського районного відділення поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.04.2021 за №0000010 про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,

в с т а н о в и в :

слідчий СВ Верховинського районного відділення поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області капітан поліції ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області із клопотанням, яке погоджене прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.04.2021 за№0000010, в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України з покладенням на підозрюваного ОСОБА_5 таких обов`язків - прибувати до слідчого СВ Верховинського районного відділення поліції ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_4 за першою вимогою; цілодобово не залишати місце постійного проживання в АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Копія вказаного клопотання та матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надані підозрюваному ОСОБА_5 з дотриманням строку встановленого ч. 2 ст. 184 КПК України.
Клопотання мотивоване тим, що в провадженні органу досудового розслідування перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.04.2021 за №0000010 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення кримінального правопорушення проти громадського порядку та моральності, а також майнових злочинів (востаннє засуджений 23.12.2019 Івано-Франківським апеляційним судом за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Верховинського районного суду від 13.03.2019 та визначено остаточне покарання 1 рік 1 місяць позбавлення волі), належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин проти життя та здоров`я особи при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_5 14.04.2021 близько 06:00 години спільно із неповнолітніми ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебували в приміщенні житлового будинку, що належить ОСОБА_10 та знаходиться в АДРЕСА_2 , де розпивали спиртні напої.

В ході розпиття спиртних напоїв в приміщені вищевказаного житлового будинку, між ОСОБА_5 та неповнолітнім ОСОБА_9 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла словесна суперечка. У ході вказаного конфлікту у ОСОБА_5 виник умисел на заподіяння неповнолітньому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і свідомо бажаючи їх настання, діючи умисно, наніс декілька ударів кулаками в ділянку обличчя неповнолітнього ОСОБА_9 , від яких останній впав на підлогу.

Продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , завдав декілька ударів руками та ногами в різні ділянки тіла неповнолітньому ОСОБА_9 , який лежав на підлозі, внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді субторальної гематоми лівої скроневої ділянки, дифузної підапоневротичної гематоми голови, забою м`яких тканин лиця, перелом кісток носа із незначним зміщенням, гематоми правої долі печінки, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент їх спричинення.

Вищевказані протиправні дії ОСОБА_5 кваліфіковані слідчим, як кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України.

19 квітня 2021року у вищевказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушеня, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Застосування вказаного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий обґрунтовує тим, що:

- у вчиненні даного кримінального правопорушення, підозрюється ОСОБА_5 , який ніде не працює, не одружений, раніше судимий і судимість не погашена. Причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами;

- ОСОБА_5 підозрюється в умисному спричиненні неповнолітньому потерпілому ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 тяжкого тілесного ушкодження, небезпечно для життя в момент заподіяння, а саме у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину та за який законом передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років та, а відтак зважаючи на відомі йому факти встановлення органом слідства беззаперечних доказів його вини, перебуваючи вже в статусі підозрюваного, усвідомлюючи неминучість призначення йому покарання за вчинення тяжкого злочину у вигляді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілого чи свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне;

- підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нового умисного тяжкого злочину маючи непогашену та не зняту судимість за вироками Верховинського районного суду від 13.03.2019 за ст. 296 ч. 2 КК України та від 25.09.2019 за ч. 1 ст. 185 КК України, а також будучи в цей час обвинуваченим по об`єднаних кримінальних провадженнях № 00078 від 01.06.2019, № 00191 від 27.11.2019 у вчинені злочинів передбачених ч.2 ст. 185 КК України.

- застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт на думку слідчого не зможе запобігти вищевказаним ризикам, оскільки підозрюваний вчинив інкримінований йому злочин передбачений ч.1 ст.121 КК України, після застосованого стосовно нього як обвинуваченого по кримінальних провадженнях №00078, № 00191, ухвалою Косівського районного суду від 05.02.2021 запобіжного заходу у вигляді застави, а відтак за відсутності за ним постійного контролю з боку органу Національної поліції, він матиме можливість вільного пересування та необмежну можливість спілкування з іншими учасниками даного кримінального провадження, які проживають на території Верховинського району, де він постійно мешкає.

Прокурор клопотання підтримав з аналогічних підстав, просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запропонований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків визначених у клопотанні. Звернув увагу на те, що підозрюваний ОСОБА_5 немає міцних соціальних зв`язків, він неодружений, ніде не працює та не навчається, а відтак його нічого не зобов`язує добровільно залишатись за місцем проживання.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засідання надав пояснення в яких просив застосувати до нього домашній арешт у нічний час, оскільки йому потрібно заробляти кошти на проживання. Зазначив, що буде обов`язково з`являтись за викликом до слідчого та суду, та не буде спілкуватись із потерпілим та свідками.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в наданих поясненнях щодо клопотання підтримав позицію підзахисного, просить застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту тільки в нічний час, а саме із 20 години вечора до 07 години ранку, оскільки йому потрібно десь працювати та заробляти на життя.

Заслухавши думку слідчого, прокурора, підозрюваного, його захисника, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч.1,2 ст.176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Злочин, передбачений ч.1 ст. 121 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відноситься до категорії тяжких злочинів, найбільш суворе покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі на строк до 8 років, а відтак згідно ч.2 ст.181 КПК України до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

У відповідності до положень ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Окрім цього, ч.1,2 ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Також, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Надаючи оцінку щодо доведеності стороною обвинувачення наявності обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.3121 КК України слід зазначити про наступне.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).

Крім цього, у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обгрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Таким чином, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, слідчий суддя вважає, що наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.
Зокрема, обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_5 підтверджується протоколом огляду місця події від 14.04.2021; протоколами допитів свідків; випискою мультиспіральної томографії потерпілого.
Клопотання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 обґрунтовується наявністю трьох ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме запобігання спробі :

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на потерпілого чи свідка, у цьому ж кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 доведено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зокрема, ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду доводиться тим, що ОСОБА_5 підозрюється в умисному спричиненні неповнолітньому потерпілому ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 тяжкого тілесного ушкодження, небезпечно для життя в момент заподіяння, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, який за законом карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років та відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину. Відтак, ОСОБА_5 , зважаючи на відомі йому факти встановлення органом слідства беззаперечних доказів його вини, перебуваючи вже в статусі підозрюваного, усвідомлюючи неминучість призначення йому покарання за вчинення тяжкого злочину у вигляді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне.

Крім того, аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиев проти Молдови).
З доданих матеріалів до клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 є особою молодого, працездатного віку, неодружений, не працює, утриманців не має, проживає спільно з батьком, матір`ю, повнолітньою сестрою, та двома повнолітніми сестрами і неповнолітнім братом.
Враховуючи вищевказане, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризику переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду (п.1 ч.1 ст. 177 КПК України).
Наявність ризику щодо можливості вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення доводиться тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину маючи непогашену та не зняту судимість за вироком Верховинського районного суду від 13.03.2019 за ст. 296 ч. 2 КК України та вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду від 23.12.2019 за ч. 1 ст. 185 КК України, а також будучи в цей час обвинуваченим по об`єднаних кримінальних провадженнях № 00078 від 01.06.2019, № 00191 від 27.11.2019 у вчинені злочинів передбачених ч.2 ст. 185 КК України.

Вищевказане свідчить про злочинну спрямованість особи підозрюваного ОСОБА_5 , а тому є підстави вважати, що він може вчиняти інші злочини.
Разом з тим, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором не доведено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме необхідність застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту з метою запобігти спробам незаконно впливати на потерпілих та свідків, оскільки жодних відомостей про те, що підозрюваний здійснював дії щодо незаконно впливу на потерпілого та свідків не наведено.
Враховуючи наведені вище обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, є недоцільним, оскільки таке не відповідатиме цілям та меті застосування запобіжних заходів, зокрема не сприятиме виконанню підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Також слідчий суддя критично оцінює покликання підозрюваного та його захисника на доцільність застосування в даному випадку домашнього арешту в нічний час, оскільки такі мотивовані виключно тим, що підозрюваному слід працювати для того, щоб себе утримувати.

Під час розгляду клопотання встановлено, що підозрюваний звільнився з місць позбавлення волі у лютому 2021 року. З цього часу офіційно ніде не працює. Доказів, що в цей період підозрюваний працював на тимчасових роботах та отримував дохід, слідчому судді не надано. Не обґрунтовано також, яким чином він планує отримувати дохід за умови застосування домашнього арешту в нічний час. При цьому в ході розгляду клопотання встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 проживає разом із батьками у будинку бабусі.

А тому, в сукупності з наявністю підстав для переконання про обґрунтованість його підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України є об`єктивним висновок про доведеність прокурором підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст.176-179, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

клопотання слідчого слідчого відділення Верховинського районного відділення поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.04.2021 за №0000010 про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло за місцем його постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , обов`язки:

1) прибувати до слідчого СВ Верховинського районного відділення поліції ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_4 за першою вимогою;

2) цілодобово не залишати місце постійного проживання в АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Строк дії ухвали в частині запобіжного заходу та покладених обов`язків становить два місяці з 17год. 50хв. 20 квітня 2021 року по 17год.50хв. 20 червня 2021 року.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, прокурору для відома.

Скерувати копію ухвали начальнику Верховинського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області для негайного виконання і постановки на облік підозрюваного, про що необхідно повідомити слідчого, прокурора Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 20.04.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1