Справа № 346/6108/14-к
Провадження № 1-кп/344/583/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю : секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальними актами про обвинувачення

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Черче Рогатинського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, офіційно непрацюючого, неодруженого, на утриманні 1 неповнолітня дитина, раніше несудимого,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно непрацюючого, неодруженого, згідно ст.89 КК України раніше несудимого,

та

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт.Гвіздець Коломийського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою вищою освітою, офіційно непрацюючого, неодруженого, на утриманні 2 неповнолітніх дітей, раніше несудимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вчинили вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, за попередньою змовою групою осіб.

Злочин вчинено за наступних обставин.

27.04.2014 близько 23 год 00 хв ОСОБА_12 в с. Кулачківці Снятинського району зустрівся із ОСОБА_17 з яким на власному автомобілі «Опель Віваро», д.н.з. НОМЕР_2 , поїхали відпочивати в клуб, що в с.Гвіздець Коломийського району. Перебуваючи в клубі, ОСОБА_12 та ОСОБА_17 зустрілися з ОСОБА_14 і ОСОБА_13 , з якими всю ніч розпивали алкогольні напої.

28 квітня 2014 року близько 06 год 15 хв ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_17 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 вирішили поїхати з клубу та на вказаному вище автомобілі направилися в смт. Заболотів Снятинського району, де мали намір продовжити відпочинок.

Цього ж дня близько 07 год 15 хв, проїжджаючи через с. Балинці Снятинського району, на автобусній зупинці вони побачили ОСОБА_18 у форменому одязі працівника міліції, який направлявся на роботу та чекав на маршрутний автобус. На прохання ОСОБА_13 ОСОБА_12 зупинив автомобіль біля ОСОБА_18 , ОСОБА_13 запропонував останньому під`їхати, на що той погодився.

У салоні автомобіля, під час розмови між ОСОБА_13 та ОСОБА_18 виник конфлікт, до якого приєднався ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , підтримуючи ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , маючи бажання продовжити конфлікт, звернув з дороги - повернув у с. Трофанівку Снятинського району.

ОСОБА_17 , не бажаючи брати участі у сварці, попросив ОСОБА_12 зупинитися при виїзді з с. Трофанівка, після чого вийшов з автомобіля та пішов до своїх знайомих. ОСОБА_12 продовжив рух та поїхав в поле між селами Кулачківці і Вишнівка, де зупинився на пагорбі неподалік потічка.

ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , вийшли з автомобіля, де продовжили сварку з ОСОБА_18 , яка переросла в бійку, в ході якої вони стали наносити удари по голові та тілу ОСОБА_18 .

Побоюючись за своє життя та здоров`я, ОСОБА_18 почав втікати по полю до низу від польової дороги, на якій зупинився автомобіль «Опель Віваро», д.н.з. НОМЕР_2 .

У цей момент у ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ,на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виник спільний умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_18

ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 наздогнали ОСОБА_18 у полі, при цьому ОСОБА_13 , озброївшись ножем, який зберігав при собі, наніс ОСОБА_18 сліпу колото-різану рану нижньої третини лівого стегна на передній поверхні, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Оскільки ОСОБА_18 отримав ножове поранення лівого стегна та не мав змоги чинити активний опір, ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 перетягнули його до потічка, який розташований у полі між селами Кулачківці і Вишнівка Снятинського району.

У подальшому, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_18 , ОСОБА_14 разом із ОСОБА_12 розпочали утримувати ОСОБА_18 , тим самим не даючи йому змоги втекти, таким чином долаючи опір потерпілого. В цей час, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_13 умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, бажаючи виконання злочинного наміру, спрямованого на вчинення вбивства ОСОБА_18 , озброївшись колото-ріжучим предметом, а саме ножем, який мав при собі, умисно наніс потерпілому один удар в життєво-важливу ділянку тіла - грудну клітку зліва. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_18 помер тут же на місці події.

У результаті спільних злочинних дій ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 потерпілому ОСОБА_18 спричинено згідно висновку судово-медичної експертизи № 41 дод. від 20.10.2014 тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя в момент спричинення, у вигляді проникаючої колото-різаної рани передньої поверхні грудної клітки зліва, масивної внутрішньої та зовнішньої кровотечі, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент спричинення та сліпу колото-різану рану нижньої третини лівого стегна по передній поверхні, синця правого ока, саден правої щоки, чола, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Після вчинення вбивства ОСОБА_18 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 з місця злочину скрилися.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 вину у вчиненні інкримінованого злочину та цивільні позови потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 не визнав. Суду пояснив, що на час подій був одружений, дружина була вагітна, а тому неофіційно підзаробляв таксистом на власному авто «Опель Віваро» (мікроавтобус). Пізно ввечері (22 год північ) у ОСОБА_19 неділю після Пасхи у квітні 2014 року з наміром заробити грошей направився на дискотеку у с.Кулачківці. Серед інших відпочиваючих на дискотеці у с.Кулачківці бачив ОСОБА_20 , з яким після завершення дискотеки у с.Кулачківці поїхав на дискотеку у смт.Гвіздець. Ближче до кінця дискотеки до нього підійшов ОСОБА_21 (знайомий до того візуально), попросив відвезти до ще якогось його друга (не знає його). Поїхали і ще сиділи у того друга, а ОСОБА_22 тим часом спав у його автомобілі «Опель Віваро». Алкоголю не вживав, не бачив, щоб алкоголь вживали ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Ближче до ранку звідти поїхали, мав всіх розвезти по домівках, знав, де кожен з них жив. За послуги перевезення йому оплатив ОСОБА_13 , заправивши авто на обумовлену суму. Першим мав виходити ОСОБА_13 . Однак біля власного будинку ОСОБА_21 відмовився виходити і сказав ще його відвезти в сторону смт.Заболотів у с.Балинці. У с.Балинці ОСОБА_13 попросив зупинитися. У той час на зупинці було 5-7 осіб. ОСОБА_13 щось з ними говорив і тоді в машину зайшли нові пасажири. На той момент не зауважив, хто саме зайшов, а вже пізніше знав, що серед тих пасажирів був ОСОБА_23 . Хто де сидів в автомобілі не пам`ятає, кілька разів пересідали. Наскільки пам`ятає, ОСОБА_24 з ОСОБА_25 сиділи спереду, а ОСОБА_13 ззаду. Поїхали вглиб села Балинці. У розмови у салоні авто не вслуховувався, але чув, що бесіда йшла підвищених тонах. У с.Трофанівка ОСОБА_24 вийшов. ОСОБА_13 морочив голову, тому злився і сказав, що їде додому. Тоді з`їхав на грунтову дорогу, бо так швидше до його села, хоч була ще й асфальтова дорога між селами. Мав намір на початку села висадити всіх пасажирів. Однак на грунтовій дорозі автомобіль застряг. ОСОБА_14 на той час дрімав у машині. ОСОБА_13 і ОСОБА_18 вийшли з автомобіля, пробували допомагати, тоді пішли у праву сторону від напрямку руху машини. Де вони зупинилися не бачив, був зайнятий біля автомобіля. Вийшов ОСОБА_14 , спершу теж пробував йому допомогти, а потім пішов додому. Через деякий час ОСОБА_13 повернувся без ОСОБА_18 , сказав, що той вже пішов. Тілесних ушкоджень, пошкоджень одягу ОСОБА_13 чи крові не бачив. Вдвох з ОСОБА_13 ще пробували витягувати автомобіль, але не виходило, тому він подзвонив друзям, щоб приїхали і йому допомогли. Десь за годину приїхав ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , шукали лопату, підважували авто, потім приєднався ОСОБА_28 , який за допомогою домкрата, тросів і лопати витягнув його автомобіль. Потім поїхав додому, мав спільні справи з ОСОБА_29 , а ОСОБА_13 тим часом спав у нього в машині на задніх сидіннях. Ввечері поїхав у Львів. Вбивство ОСОБА_18 ні особисто, ні у змові будь з ким не вчиняв. ОСОБА_18 знав лише візуально, конфліктів з ним не було. Чи мали конфлікти з ОСОБА_18 ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не знає.

Обвинувачений ОСОБА_14 також вину у вчиненні інкримінованого злочину та цивільні позови потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 не визнав. Суду пояснив, що на ОСОБА_19 неділю Пасхи 2014 року відпочивав в кафе смт.Гвіздець, виставляв могорич, бо мав відкриту візу і мав їхати на заробітки. Час від часу до них підходив ОСОБА_24 з ОСОБА_30 , якого на той час знав візуально, а також ОСОБА_31 . Під ранок всі разом на авто «Опель Віваро» ОСОБА_12 поїхали додому до ОСОБА_32 на каву. ОСОБА_33 в будинок ОСОБА_34 не заходив, залишився спати в машині. Приблизно о 6 ранку звідти поїхали. ОСОБА_12 мав всіх відвезти по домівках, спершу ОСОБА_13 , потім його. Сів з ОСОБА_13 на переднє сидіння, ОСОБА_12 був за кермом. Прокинувся в автомобілі. Дорога, на якій прокинувся, була далі, ніж його чи ОСОБА_13 дім, не по дорозі, десь за 2 км від лісу. Сказали, що автомобіль застряг в полі. Коли прокинувся, то бачив лише ОСОБА_12 , а ОСОБА_13 не бачив. Подзвонив батькові, щоб той його забрав, бо хвилювався, що не встигне поїхати (мав їхати за кордон з Івано-Франківська до Львова, а далі автобусом о 16 год у Варшаву). Батько мав приїхати машиною до дороги приблизно за 2 км від місця, де застряг автомобіль ОСОБА_12 , тому пішов до обумовленого місця. Ще дзвонив на домашній мобільний телефон, запитував маму, чи батько за ним поїхав. Того ж дня виїхав за кордон (мав ще тиждень до закінчення візи). Про вбивство ОСОБА_18 дізнався десь за півроку після події. З родичами у вказаний період спілкувався, але вони не повідомляли. За кордоном користувався документами на інше прізвище, а не власне, але не з метою переховування, а для легшого працевлаштування. З ОСОБА_35 був знайомий, дружили в дитинстві, потім вже час від часу пересікались, будь-яких підстав для вбивства останнього чи конфліктів з ним не мав. Знав, що ОСОБА_18 працює у поліції. Раніше його затримувала поліція, але ОСОБА_18 у тій групі не було. Міцного алкоголю тоді не вживав, можливо пив «Бірмікс», був тверезий. ОСОБА_12 з ними в компанії алкоголю теж не вживав. З ОСОБА_13 перебував у дружніх стосунках, але про конфлікти ОСОБА_13 з ОСОБА_18 нічого не знає.

Обвинувачений ОСОБА_13 вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав частково, зазначивши, що вчинив вбивство ОСОБА_18 одноособово. Суду пояснив, що близько 22-23 год на ОСОБА_19 неділю 2014 року зустрівся з ОСОБА_14 на дискотеці у смт.Гвіздець, оскільки останній виставляв могорич за поїздку наступного дня на заробітки за кордон. Біля клубу побачили ОСОБА_12 з ОСОБА_36 на автомобілі, а тому попросили, щоб ОСОБА_12 відвіз їх до ще одного знайомого ОСОБА_37 . Сиділи ще в ОСОБА_32 в літній кухні, а ближче до ранку ОСОБА_12 сказав, що вже пора по хатах. Вживав алкоголь, чи пив ОСОБА_14 не зауважив, можливо, 1 пиво. Не бачив, щоб алкоголь вживав ОСОБА_12 . Жодної розмови про ОСОБА_18 не було. Впросив ОСОБА_12 , щоб той підвіз його додому у с.Балинці. У с.Балинці на зупинці був відкритий магазин. Побачив там ОСОБА_18 і сказав, щоб той сідав з ними, підвезуть його у Заболотів. Знав ОСОБА_18 давно, мав за 2 місяці до того з ним конфлікт на дискотеці в с.Кулачківці. Знав, що ОСОБА_18 працівник поліції, крім того, останній був у форменому одязі працівника поліції. ОСОБА_18 сів в автомобіль, а він пересів біля нього на заднє сидіння машини. На задньому сидінні сиділи він, ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , а на передньому ОСОБА_40 і за кермом ОСОБА_41 . У машині сварився з ОСОБА_18 . ОСОБА_12 передумав, сказав, що далі у ОСОБА_42 не їде і розвертається їхати додому. Тоді з автомобіля вийшов ОСОБА_22 . ОСОБА_18 міг вийти слідом за ОСОБА_43 , але залишився у машині. Надалі ОСОБА_12 звернув у поле, щоб скоротити шлях, але автомобіль там застряг. Тоді ОСОБА_44 сказав, що бачив недалеко трактор, запропонував піти попросити, щоб машину витягли. Пішов разом з ОСОБА_18 вниз полем шукати той трактор, сварилися по дорозі, потім почали битися. Перший удар наніс йому ОСОБА_38 кулаком десь в районі шиї, від удару не падав. Другий удар він наніс ОСОБА_18 , від удару ОСОБА_18 впав на спину на бік. Побачив у себе в правій руці ніж в крові, зрозумів, що вдарив ОСОБА_18 ножем, тому ніж одразу з рук викинув. Кисть правої руки була в крові, піднімаючись, витер руку у траву. ОСОБА_18 не рухав, крові у нього не бачив, не перевіряв, чи той помер, бачив ОСОБА_18 лежачим на траві, розумів, що вбив його, тіло не прикривав, не перетягував, залишив на місці. Скільки наніс ударів ОСОБА_18 , чи були ушкодження на одязі, чи наносив удар ножем в ногу ОСОБА_18 не пам`ятає. Різані пошкодження одягу пояснити не може, різану рану ноги теж. Чи відрізав ОСОБА_18 погони не пам`ятає, але не виключає цього. Наявність слідів волочіння на одязі ОСОБА_18 згідно експертизи - пояснити не може, не пригадує, щоб тягнув кудись останнього. Зазначив, що коли вживає надміру алкоголь, то може мати провали у пам`яті. Сам піднявся полем назад до автомобіля, у той час там був тільки ОСОБА_12 , наскільки зрозумів, то ОСОБА_14 вже пішов. На запитання ОСОБА_12 , куди подівся ОСОБА_18 , огризнувся, що ОСОБА_18 теж пішов. ОСОБА_12 дзвонив товаришам, які згодом допомогли витягти авто. Заснув на задніх сидіннях авто і спав там весь наступний день, доки ОСОБА_12 ремонтував машину. Проспавшись, зрозумів, що вбив людину. Хотів подзвонити ОСОБА_14 , але той вже був за кордоном. Номера телефону ОСОБА_12 не мав. Перелякався, вирішив тікати, а тому ввечері пішов пішки у Київ без грошей і документів, потім повернувся у село і його знайшли вдома. Зазначив, що жодних домовленостей між ним, ОСОБА_12 та ОСОБА_14 про неправомірні дії щодо ОСОБА_18 не було. ОСОБА_18 вбив одноособово, як так сталося і з яких причин пояснити не може, конфлікт про дівчину було вирішено ще 2 місяці до того. Ніж мав з собою кишені, бо вдень були на природі. Це був складний ніж типу «метелик», ніхто з присутніх у машині не знав, що він має ніж, не демонстрував його і ножем не погрожував. ОСОБА_18 був приблизно одного з ним росту, але худіший. Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_15 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, на суму 75000 грн визнав повністю, про відшкодування моральної шкоди визнав частково на суму 250000 грн. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_16 про відшкодування моральної шкоди визнав частково на суму 250000 грн.

Не зважаючи на невизнання вини обвинуваченими ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , а також часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_13 , їх винуватість у вчиненні інкримінованого злочину доведена показами потерпілих, свідків, висновками експертиз, протоколами слідчих та процесуальних дій, іншими документами та речовими доказами, які досліджені безпосередньо у судовому засіданні та які суд вважає належними та допустимими доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_16 , сестра ОСОБА_18 , суду пояснила, що проживала у с.Балинці на одному подвір`ї з братом в окремих будинках. Працював Тарас у Снятинському РВ УМВС, був товариським і неконфліктним. Підтримували тісні стосунки через незначну різницю у віці між ними (2 роки). Брат завжди повідомляв, якщо затримувався, повідомляв, куди йде. У понеділок після Провідної неділі 2014 року зранку ОСОБА_44 зайшов попрощатися, бо йшов на роботу. Коли повернулася з роботи, то до них прийшли незнайомі чоловіки, питали, де ОСОБА_44 . Зрозуміла, що щось трапилося. Дзвонила йому на робочий телефон, але вперше за 13 років безрезультатно. Потім подзвонив начальник райвідділу і повідомив, що ОСОБА_45 нема на роботі і всі його шукають. Шукали по відеокамерах на шляху між їх домом і місцем роботи. Наступного дня сусід ОСОБА_46 сказав, що був на зупинці у с.Балинці, коли під`їхала машина (мікроавтобус), ОСОБА_44 сів, а його вигнали. В той час на зупинці були ще ОСОБА_47 та ОСОБА_48 . На іншій зупинці по дорозі був ще один працівник поліції, але у цивільному (здається, ОСОБА_49 ), який ствердив, що дійсно бачив описаний ОСОБА_50 мікроавтобус. Потроху зрозуміли, до кого в авто сів ОСОБА_44 та де його востаннє бачили. Дзвонили ОСОБА_51 , якого бачили у тому авто. ОСОБА_52 прийшов до них додому і розказував їй і мамі, як розгорталися події, хто ще був в автобусі, що була сварка і ОСОБА_45 били. Хвилин за 20 приїхали працівники поліції і те саме ОСОБА_52 розповів їм. Тоді пішли шукати ОСОБА_45 полями, де вказував ОСОБА_53 . З`ясувалося ще, що мікроавтобус в полі застряг і якийсь чоловік давав лопату. Шукали всім селом. Знайшли тіло ОСОБА_45 у четвер 01.05.2014. Вважає, що ОСОБА_18 катували, бо він був у синцях та сивий. Зазначила, що з березня 2014 її брат раптом почав закривати двері, казав, що його можуть вкрасти. Знає, що йому погрожував ОСОБА_14 , якого доставляли у поліцію, однак очевидцем цих подій не була. Брат казав, що йому погрожують, але конкретних осіб, з якими мав конфлікти і хто саме йому погрожував не повідомляв. Крім того, 02.03.2017 йшла з сином на місце загибелі ОСОБА_45 , але пішли не вліво, як завжди, а вправо. Побачила на землі, що щось сіріло, зрозуміла, що то ніж. Зателефонувала в поліцію, приїхали працівники поліції, оформили і вилучили. У руки ніж не брала. Просила призначити всім обвинуваченим найвищу міру покарання довічне позбавлення волі та задовольнити цивільний позов у повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_15 , мати ОСОБА_18 , суду пояснила, що її син працював у Снятинському РВ УМВС, залучався до охорони громадського порядку, а тому мав конфлікти з різними особами. У березні 2014 року телефонував однокласнику ОСОБА_54 , просив, щоб той приїхав у клуб, казав, що його хочуть вбити. Також сусіди за місцем проживання сина неодноразово бачили біля його будинку автомобіль «Опель Віваро». Особисто не бачила цього, оскільки проживала окремо від сина та дочки. Все, що трапилося того дня, знає з матеріалів справи і слів інших осіб. Ставить під сумнів кваліфікацію дій обвинувачених: вважає, що вбили її сина через роботу в поліції. Цивільний позов про відшкодування моральної шкоди підтримала у повному обсязі. Просила призначити обвинуваченим покарання у виді довічного позбавлення волі.

Свідок ОСОБА_55 суду пояснив, що знайомий з обвинуваченими і потерпілими, ОСОБА_18 знав з першого класу школи. В березні 2014 року ввечері ОСОБА_18 зателефонував йому, був дуже схвильований, сказав, що погрожують його життю і попросив, щоб свідок приїхав забрав його біля магазину в с.Кулачківці, бо інакше його вб`ють. Приїхав туди за 15-20 хв, ОСОБА_44 стояв трохи далі, був схвильований, казав, що йому погрожують, але більше нічого по суті не сказав, як і не казав, хто саме погрожує. Трохи далі біля магазину стояли 2 мікроавтобуси, можливо там був мікроавтобус, схожий на той, яким їздив ОСОБА_12 , однак стверджувати цього не може. Аналогічно, не знає, чи були тоді біля магазину обвинувачені. Відвіз ОСОБА_18 додому. Було видно, що ОСОБА_18 погрози його життю сприйняв серйозно, оскільки у подальшому навіть вдень закривався на замок у себе в будинку. У компанії з обвинуваченими не відпочивав, ОСОБА_18 у компанії обвинувачених не бачив. Про будь-які інші конфлікти чи погрози ОСОБА_18 йому невідомо. За характером ОСОБА_18 був скритний і неконфліктний.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що з ОСОБА_12 перебуває у дружніх стосунках, з ОСОБА_13 і ОСОБА_14 трохи менше спілкується. На ОСОБА_19 неділю після Пасхи 2014 року приїхав з ОСОБА_12 на дискотеку в с.Гвіздець (він відпочити, а ОСОБА_12 заробити гроші на послугах перевезення). На дискотеці вживав алкоголь сам, потім поїхали мікроавтобусом ОСОБА_12 ще в якийсь будинок. Сидів на передньому пасажирському сидінні, хто ще був в авто не бачив. Близько години сидів в мікроавтобусі, бо був п`яний. В будинок не йшов, бо його не кликали. Коли вийшли з того будинку, то спереду біля водія ОСОБА_12 в мікроавтобус на переднє пасажирське сидіння сів також ОСОБА_14 і залишився сидіти він. Це була орієнтовно 6-7 година ранку понеділка. Думав, що ОСОБА_12 мав відвезти всіх по домах. Чи просив хтось зупинитися у ОСОБА_56 не пам`ятає, але ОСОБА_12 зупинив мікроавтобус трохи далі зупинки, а тоді заднім ходом повернувся. На зупинці було близько 5-7 осіб. Зауважив, що сів ОСОБА_23 , однак не зауважив, чи хтось його кликав, чи може виходив по нього. Чи сів ще хтось не пам`ятає. Практично одразу ОСОБА_13 почав спілкуватися з ОСОБА_18 підвищеним тоном, зміст розмови не чув, на задніх сидіннях були лише ОСОБА_13 і ОСОБА_18 . Проїхавши всі разом в авто з ОСОБА_18 приблизно за 1 км від місця зупинки в с.Балинці, ОСОБА_12 повернув на грунтову дорогу у с.Вишнівка у сторону с.Трофанівка. Чому туди повернули не знає, рейсові автобуси туди не їздять. Зважаючи на гострий конфлікт та розуміючи, що ОСОБА_18 працівник поліції і на той час добирався на роботу у м.Снятин, а у с.Трофанівка відділу поліції нема, попросив ОСОБА_12 за поворотом зупинитися. ОСОБА_12 зупинився на відстані 150-300 м за поворотом, свідок вийшов з авто з передніх дверей, не пам`ятає, чи відкривалися задні двері, не чув, щоб ОСОБА_18 висловлював намір теж вийти. Далі пішов додому через ліс і поле, через 2 села пішки, ця дорога пішки мала б зайняти приблизно годину часу, однак по дорозі додому ще зайшов до ОСОБА_57 . Ні з ОСОБА_12 , ні з іншими обвинуваченими більше того дня не спілкувалися.

Свідок ОСОБА_58 суду пояснив, що обвинувачених знає візуально, а потерпілі є його односельцями. Одного ранку близько 7 години (не пригадує рік, пору року, день тижня) стояв на зупинці у с.Балинці, чекав автобус поїхати у Снятинський коледж, де на той час навчався. На зупинці чекали також ОСОБА_38 у форменому одязі їхав у Снятин на роботу, старший чоловік і трохи далі чекала жінка. Попри них проїхав сірий мікроавтобус, загальмував і повернувся назад. Зупинився біля ОСОБА_18 і старшого чоловіка. За кермом мікроавтобуса був ОСОБА_41 , спереду біля нього ще двоє молодих хлопців. Відкрилися задні бокові двері і молодий чоловік, який вроді був там один, покликав сідати в мікроавтобус, кому їхати в Снятин, що підвезуть задарма. Спершу в мікроавтобус в ці двері зайшов старший чоловік, потім ОСОБА_18 . Старший чоловік вийшов, сказав, що йому сказано вийти. ОСОБА_18 залишився в мікроавтобусі. Що говорили в мікроавтобусі в той час - не знає, так як знаходився на відстані приблизно 10 метрів від місця зупинки мікроавтобуса. У мікроавтобус не сідав, так як за кілька хвилин мав бути рейсовий автобус, планував їхати ним. Жінка теж не сідала. Мікроавтобус під керуванням ОСОБА_12 з ОСОБА_18 у салоні поїхав у сторону с.Заболотів.

Свідок ОСОБА_59 суду пояснив, що знайомий з обвинуваченими, в дружніх стосунках більше з ОСОБА_12 , також був знайомий з потерпілим. Близько 9-10 год ранку у понеділок після Великодня 2014 року збирався на роботу, але йому зателефонував ОСОБА_41 , сказав, що застряг на польовій дорозі, пояснив, де саме, і попросив допомогти витягти машину. Погодився та поїхав на власному автомобілі, а по дорозі у с.Гвіздець зустрів ОСОБА_60 (той чекав поїхати по дошки). Повернули на польову дорогу у с.Вишнівка з с.Кулачківці. Там є асфальтова дорога між селами, але саме на цій польовій дорозі застряг автомобіль ОСОБА_12 . Коли приїхали туди, то біля автомобіля, що застряг, бачив ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Будь-яких тілесних ушкоджень, пошкоджень одягу чи стану алкогольного сп`яніння у них не зауважив. Пробували витягувати автомобіль ОСОБА_12 , але не виходило, кілька разів порвав свій трос, а тому поїхали шукати підмогу. Зустріли ОСОБА_61 , який вже «Нивою» витягнув автомобіль «Опель Віваро». З ким потім поїхав ОСОБА_27 не пам`ятає. Обставини смерті ОСОБА_18 йому не відомі, обвинуваченими не обговорювалися. Не пам`ятає, чи зустрічали інші транспортні засоби по дорозі (дорога у полі).

Свідок ОСОБА_62 суду пояснив, що на час подій мав інше прізвище, ім`я по батькові ОСОБА_27 (копії свідоцтв про зміну імені т.7 а.с.103-105). ОСОБА_13 його сусід, з ОСОБА_12 та ОСОБА_14 теж знайомий. Навесні 2014 року у понеділок зранку у смт.Гвіздець на вулиці за місцем свого проживання чекав ОСОБА_12 , який мав допомогти йому з ремонтними роботами. В той час на своєму авто «ВАЗ 2106» у напрямку с.Кулачківці їхав ОСОБА_26 , який сказав, що ОСОБА_12 забуксував у полі і їде його витягувати. Поїхав разом з ним. ОСОБА_12 застряг своїм сірим мікроавтобусом на грунтовій дорозі з с.Кулачківці у напрямку с.Вишнівка. Були там ОСОБА_12 і ОСОБА_13 . Жодних ушкоджень у ОСОБА_12 чи ОСОБА_13 не бачив, не питав і не пояснювали, чого там опинилися. П`яні не були, поводилися звичайно, були втомлені, нічого не розказували, а він і не питав. У ОСОБА_63 був шнур, але він рвався, штовхали авто, але витягти не змогли. Поїхали всі четверо в авто ОСОБА_63 по трос і десь на відстані 300-500 метрів до місця, де забуксували, зустріли ОСОБА_64 , а той вже « ОСОБА_65 » за допомогою взятого на пилорамі тросу витягнув бус ОСОБА_12 . Потім з ОСОБА_12 і ОСОБА_13 години дві їздили, купляли матеріали для ремонту, шукали майстрів. Біля обіду (13-14 год) розійшлися: він пішов додому, а ОСОБА_12 з ОСОБА_13 поїхали на авто ОСОБА_12 . Наступного дня поїхав у Польщу.

Свідок ОСОБА_66 суду пояснив, що ОСОБА_13 та ОСОБА_14 його добрі знайомі, з ОСОБА_12 у жодних стосунках не перебуває. В кінці квітня 2014 року близько 10 год ранку їхав на автомобілі «Нива ВАЗ 21214» білого кольору з сторони с.Кулачківці шутровою дорогою до с.Вишнівка. Назустріч йому їхали ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_41 і ОСОБА_21 на автомобілі ОСОБА_67 . Сказали, що їдуть в село по лопату, просили допомогти витягти мікроавтобус сірого кольору, що застряв у полі, коли їхали на ставок. До місця, де застряли орієнтовно 1-2 км, це звичайна грунтова дорога, нею не користується. Пробував їм допомогти орієнтовно упродовж 15 хвилин, в процесі обірвався трос. Витягнули авто ОСОБА_12 , залишив їх там і поїхав на роботу. Жодних тілесних ушкоджень чи бруду на одязі ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не було. Поводилися нормально. У машині ОСОБА_12 не бачив нікого. ОСОБА_14 на місці застрягання мікроавтобуса не бачив.

Свідок ОСОБА_68 суду пояснив, що знайомий з ОСОБА_12 , живуть в одному селі. Знає, що ОСОБА_12 їздив на автобусі сірого кольору, останній залишав до цього двічі мікроавтобус у нього в дворі, коли йшов на город. Весною 2014 року ОСОБА_12 йому зателефонував, сказав, що хоче залишити свій бус на кілька днів на його подвір`ї, чому не казав. Коли ОСОБА_12 залишав бус, то вдома був батько свідка, а свідка не було. Також ОСОБА_12 вперше залишив їм ключі від мікроавтобуса. Мікроавтобус поставили у саду на подвір`ї. Наступного дня свідок з братом їздив вказаним мікроавтобусом за покупками, тоді поліція і вилучила мікроавтобус ОСОБА_12 . По факту смерті ОСОБА_18 не знає нічого, знав потерпілого, але не спілкувався з ним.

Допитаний свідок ОСОБА_69 суду пояснив, що після 20-го квітня 2014 року у неділю гостював у с.Заболотів, прокинувся о 6.30 зранку у понеділок, орієнтовно за годину поїхав власним мотоциклом додому у с.Торговиця Городенківського району. У с.Балинці показали, що на переїзді стоїть патруль поліції. Знаючи, що вживав алкоголь, за 200-300 метрів до переїзду повернув направо на польову бокову дорогу попри ту, що йде в с.Вишнівка (там дві паралельні польові дороги: одна вище, друга нижче полем), оскільки побачив далі в полі трактор, хотів з трактористом домовитися про польові роботи. Проїжджаючи з швидкістю приблизно 10 км/год, зауважив, що на верхній дорозі стояв мікроавтобус металічного кольору, десь 300-350 метрів від мікроавтобуса внизу у полі ближче до нього було 4 хлопці, 1 з яких у синьому костюмі, вирішив, що то залізничник. 2 хлопці вищі ростом, 1 нижчий, а той, що в костюмі худий. Троє хлопців ловили того, що в синьому костюмі, били руками і ногами, знущалися. Той, що в костюмі, тікав, повз, виривався, коли впав, то підняли і всі били руками і ногами. Коли підняли, один з них вдарив того, що в синьому костюмі, в грудну клітку. Кількість ударів не рахував. Має добрий зір, але впізнати осіб не зможе, бо були далеко. Одяг їх теж був звичайний, пам`ятає тільки синій формений костюм того хлопця, що виривався і тікав. Не зупинявся і не втручався в бійку, щоб і його не побили. Поїхав далі до трактора і вже з-за горбу їх не бачив. За метрів 30-40 від трактора розвернувся, бо побачив там охоронця, а не тракториста, і далі попід верби поїхав з поля. Склалося враження, що хлопці щось між собою з`ясовують, не знав, що когось тоді вбили. Через два роки перед Пасхою на базарі в Городенці почув розмову двох жінок, що тоді вбили чоловіка і що вже два роки йде слідство. Зрозумів, що був очевидцем цієї події, тому звернувся у поліцію, де його допитали, а також на місці перевірили його покази.

Під час допиту свідка ОСОБА_70 обвинувачений ОСОБА_14 ствердив, що на час події він був одягнутий у червону спортивну куртку, а тому свідок, якщо б справді їх тоді бачив, то запам`ятав би це.

Свідок захисту ОСОБА_71 , батько ОСОБА_14 , суду пояснив, що на час подій його син ОСОБА_72 був одружений приблизно 9 років і жив у сусідньому селі з дружиною, дітьми та тещею. У суботу, 26.04.2014, син прийшов до нього з сумкою, сказав, що їде у понеділок на заробітки за кордон, бо закінчується термін дії візи. У неділю ОСОБА_72 був у с.Балинці, де жив з дружиною. Зранку у понеділок свідок поїхав на роботу, але приблизно о 7 год 50 хв затефонувала дружина (мати ОСОБА_73 ) і повідомила, що ОСОБА_72 телефонував і просив забрати його біля лісу, так як поспішав на автобус. Сердився, бо не планував ОСОБА_73 відвозити і вже був на півдорозі на роботу, але поїхав забрати сина. По дорозі ще йому зателефонував уточнити, де саме той знаходиться. Біля розореного поля під лісом приблизно о 8 год 8 год 05 хв забрав ОСОБА_73 , який був одягнений у червону куртку, не був п`яним. Пояснив, що автомобіль, яким він їхав, застряг у полі, але не має часу чекати, доки витягнуть ту машину, бо їде у Польшу. Приблизно о 8 год 30 хв були вже вдома. ОСОБА_72 прийняв душ, взяв сумку (рюкзак), складену з суботи для поїздки, в межах півгодини зібралися. Близько 9 год відвіз ОСОБА_73 на автовокзал у м.Коломия на автобус. У с.Балинці до дружини ОСОБА_73 попрощатися не повертали. Син нічого не розказував про події. Зв`язку з сином з-за кордону не мав. Про конфлікти ОСОБА_73 з ОСОБА_35 чи з дружиною свідку невідомо. Думає, що ОСОБА_72 навіть не був знайомий з ОСОБА_35 . Очевидцем подій свідок не був. Чому у телефонних розмовах розповідав ніби зі слів ОСОБА_73 про обставини вбивства ОСОБА_18 пояснити не може, обговорював чутки, які розповсюджувалися селом.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань та протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.04.2014, потерпіла ОСОБА_15 звернулася до Снятинського РВ УМВС України в Івано-Франківській області з усною заявою про те, що 28.04.2014 року близько 06 год 45 хв її син ОСОБА_18 , працівник Снятинського РВ УМВСУ, вийшов з дому у форменому одязі на роботу та не повернувся, місце його знаходження невідоме. Відомості про вказане цього ж дня внесено до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000133 (т.2 а.с.138-139).

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 30.04.2014 з фототаблицею (т.2 а.с.168 - 173), оглянуто господарство ОСОБА_16 по АДРЕСА_3 , де проживав ОСОБА_18 . Слідів боротьби не виявлено. Вилучено три сліди пальців рук з крему для гоління ОСОБА_18 .

З протоколу огляду місця події від 01.05.2014 з фотоблицями установлено, що у період часу з 10 год до 12 год 15 хв оглянуто автомобіль «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_2 , сірого кольору. Виявлено та вилучено: знак «TAXI» з написом « НОМЕР_3 », 8 слідів пальців рук, металевий предмет у вигляді розірваного кільця, мікрооб`єкти з сидінь; покривало з 3 задніх сидінь, кофту білого кольору (т.2 а.с.174-186).

01.05.2014 з 09 год 40 хв до 11 год 00 хв проведено слідчий експеримент з застосуванням фотофіксації слідчої дії з свідком ОСОБА_17 для перевірки попередньо наданих ним 30.04.2014 показів (реєстр матеріалів досудового розслідування, т.1 а.с.6) під час якого ОСОБА_17 детально продемонстрував учасникам слідчої дії місце автобусної зупинки, що в с.Балинці біля магазину, де вранці 28.04.2014 року очікував потерпілий ОСОБА_18 , та місце, де зупинився мікроавтобус марки «Opel Vivaro», яким керував обвинувачений ОСОБА_12 , а пасажирами цього транспортного засобу були вказаний свідок, обвинувачені ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , що їхали у смт.Заболотів Снятинського району. Також свідок ОСОБА_17 показав місце, де вказаний мікроавтобус, в який здійснив посадку ОСОБА_18 , повернув ліворуч в напрямку с.Трофанівки, а на перехресті в цьому селі - знову повернув ліворуч, щоб виїхати за межі даного населеного пункту. Після цього повороту ОСОБА_17 показав місце, де він вийшов з даного мікроавтобуса, звідки через поле та лісопосадку пішов в с.Балинці до свого знайомого ОСОБА_74 . Також свідок вказав напрямок, в якому мікроавтобус продовжив рух по польовій дорозі, по обидва боки якої розташовані поля (протокол проведення слідчого експерименту від 01.05.2014 з фототаблицею, т.3 а.с.1-13).

У подальшому під час огляду 01.05.2014 у період часу з 11 год 20 хв до 11 год 50 хв ділянки польової дороги, яка з`єднує села Кулачківці та Вишнівку Снятинського району, на відстані 45 м від електроопори №60 в канаві на лівій обочині дороги в напрямку с.Вишнівка виявлено та вилучено з місця події погон світло-синього кольору, призначений для носіння на форменій сорочці працівника міліції. Посередині погона вздовж на відстані 2 мм одна від одної розміщені дві зірки, які позначають звання «прапорщик міліції», а напроти цих зірок - емблема МВС (протокол огляду місця події від 01.05.2014 з фототаблицею, т.2 а.с.217-222).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту та фототаблиці до нього від 01.05.2014 року зі свідком ОСОБА_75 , що проводився з 12 до 13 год 20 хв цього ж дня з метою перевірки раніше наданих 30.04.2014 свідком показів (реєстр матеріалів досудового розслідування, т.1 а.с.6), свідок ОСОБА_59 показав ділянку грунтової дороги в урочище «Середнє», що в с.Кулачківці Снятинського району, що знаходиться на відстані 6 км від центральної дороги в с.Кулачківці Снятинського району та з`єднує смт.Заболотів та смт.Гвіздець - місце, куди він на прохання обвинуваченого ОСОБА_12 приїхав з ОСОБА_29 на власному автомобілі марки «ВАЗ 2106», щоб допомогти витягти мікроавтобус марки «Opel Vivaro» ОСОБА_12 , що застряг. Вказав місце застрягання мікроавтобуса ОСОБА_12 , сліди протекторів шин, а також напрямок, у якому вони намагалися витягти мікроавтобус (т.3 а.с. 14-23).

З протоколу огляду місця події від 01.05.2014 року та фототаблиць до нього (т.2 а.с. 187-212) установлено, що огляд проводився у період з 13 год 40 хв до 16 год 03 хв із застосуванням відеофіксації та фотофіксації. Місцем даного огляду є струмок, який знаходиться серед полів між селами Кулачківці та Вишнівка Снятинського району. Навпроти електроопори №55 вліво зі сторони с.Кулачківці є грунтова поросла травою дорога, зліва від якої протікає струмок. На відстані 360 м від вказаної електроопори в західному напрямку від дороги до струмка є витоптана стежка. На дні струмка на відстані 2 м від стежки виявлено труп потерпілого ОСОБА_18 . Труп лежить на спині, руки трупа зігнуті в ліктьових суглобах і підведені до грудної клітки, ноги витягнуті, очі напіввідкриті, рот відкритий. Навкруги правого ока наявний синець овальної форми, на правій щоці - 2 садна подовгуватої форми. В ділянці грудної клітки та живота наявна велика відкрита рана. В ділянці 3-го міжребер`я наявний отвір неправильної овальної форми, який проникає в грудну порожнину. В ділянці лівого стегна наявне ушкодження лінійної форми. Під час огляду трупа на ньому виявлено сорочку синього кольору, майку білого кольору, штани синього кольору зі смугою червоного кольору, ремінь чорного кольору, куртку синього кольору. На штанах з правого боку і ділянці стегна виявлено нашарування речовини коричневого кольору максимальними розмірами 60х140 мм, на якому відображено слід нижньої ділянки підошви взуття. В лівій передній нагрудній кишені виявлено: 6 купюр номіналом 20, 2 і 1 грн (грошові кошти на загальну суму 45 грн), службове посвідчення працівника міліції на ім`я ОСОБА_18 , картки «Заступник №13», «Заступник» та профспілковий квиток на ім`я ОСОБА_18 , сувенірну банкноту, візитні, банківські та дисконтну картки. На відстані 1 м вправо від трупа виявлено частини внутрішніх органів. Довколишня територія поросла травою, осокою, зліва кущами. На стежці зліва від струмка на відстані 16 м в осоці виявлено хлястик від погон з форменої сорочки з нашаруваннями бурого кольору. На відстані 1,8 м від нього в напрямку поля на стежці виявлено пару чорних шкіряних туфель 41-го розміру зі значними нашаруваннями на всіх їх поверхнях сірої речовини, схожої на бруд, а також виявлена сукняна підстилка сірого кольору. Зі сторони с.Кулачківці вздовж поля та берега струмка є заїжджа грунтова дорога, що веде від дороги між селами Кулачківці та Вишнівка (т.2 а.с.187 - 212). Відповідно до ст.359 КПК України відеозапис слідчої дії переглянуто безпосередньо у судовому засіданні.

Відповідно до протоколу огляду трупа від 01.05.2014, що проводився у морзі Снятинської ЦРЛ, крім вказаних у протоколі (т.2 а.с.187-212) ушкоджень на одягу та тілі ОСОБА_18 зазначено, що на майці трупа виявлено накладення речовини бурого кольору, схожої на кров, а на передній лівій частині майки - пошкодження кутоподібної форми. На трупі також виявлено підштаники чорного кольору, на лівій частині нашарування речовини бурого кольору, в ділянці якого лінійне пошкодження тканини. На тильній поверхні правої китиці виявлено переривчасте садно (т.2 а.с.213-215).

Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть №41 від 01.05.2014 смерть ОСОБА_18 настала від масивної зовнішньої та внутрішньої кровотечі, обширної рани грудної клітки та лівого стегна (т.2 а.с.216).

З протоколу проведення слідчого експерименту та фототаблиці до нього від 03.05.2014 року (т.3 а.с.24-34) вбачається, що свідок ОСОБА_66 , який 30.04.2014 до початку слідчого експерименту надав покази (реєстр матеріалів досудового розслідування, т.1 а.с.6), 03.05.2014 у період з 15 год 20 хв до 16 год 45 хв показав місце на грунтовій дорозі між селами Кулачківці та Вишнівка, де його 28.04.2014 близько 11 год зупинив водій автомобіля «ВАЗ-2106» та в цьому автомобілі знаходилися ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_76 та ОСОБА_59 , а також напрямок, в якому він на прохання ОСОБА_13 поїхав за вказаним автомобілем своїм автомобілем марки «ВАЗ 21214», щоб допомогти витягти інший автомобіль, який застряг в урочищі «Середнє» в с.Кулачківці Снятинського району. Також цей свідок показав місце, в якому він звернув із вказаної дороги, щоб доїхати до місця, де застряг мікроавтобус марки «Оpel Vivaro» на зарослій травою дорозі в урочищі «Середнє», а також напрямки, в яких він намагався витягти вказаний мікроавтобус; місце, де здійснювалося розкопування грунту та використання домкрату під час буксирування мікроавтобуса його автомобілем «ВАЗ 21214» (Нива) , а також місце, на якому зупинився даний мікроавтобус після його витягнення. Останній передньою частиною спрямований в тому ж напрямку, в якому він рухався до застрягання, а саме в напрямку знаходження листяного дерева.

Під час огляду ділянки грунтової дороги в урочищі «Середнє», що на території с.Кулачківці Снятинського району, на відстані 22 м на схід від листяного дерева, яке росте на обочині цієї дороги, в траві виявлено відрізок шнура світло-коричневого кольору, на обочині в траві - відрізок тросу жовтого кольору, на відстані 19,5 м від дерева на схід виявлено два сліди довжиною 9 м, які ведуть в західному напрямку, утворені шляхом ковзання і розташовані на лівому боці з південної сторони дороги. В західному напрямку зліва від вказаної дороги в траві на обочині виявлено уламок штикової загостреної лопати, пачку від сигарет «Marlboro» та відрізок шнура чорного кольору, які знаходяться на відстані 15,5 м від зазначеного дерева. По ходу огляду місця події зі сходу на захід на правій стороні дороги на відстані 16,5 м від зазначеного дерева виявлено сліди протектора шин. На відстані 8 м від даних слідів в північному напрямку за межами дороги в трав`яному покриві виявлено штикову лопату, загострена частина штика якої відламана, штиком ця лопата направлена в північному напрямку (протоколи огляду місця події від 01.05.2014 та додаткового огляду місця події від 03.05.2014 з фототаблицями, т.2 а.с 229-249).

Також 01.05.2014 у період часу з 18 год 30 хв до 18 год 55 хв у Снятинському РВ УМВС на підставі заяви ОСОБА_17 у присутності понятих оглянуто та вилучено одяг ОСОБА_17 спортивну куртку червоно-чорного кольору та джинсові штани синього кольору (т.2 а.с.223-228). Суд зауважує, що про проведення вказаної слідчої дії складено протокол огляду місця події, в той час слід було скласти протокол огляду (з відповідною фототаблицею) що, однак, жодним чином не впливає на належність та допустимість даного доказу, оскільки в обидвох випадках мова йде про проведення однієї і тієї ж слідчої дії огляду відповідно до ст.237 КПК України.

Відповідно до протоколу обшуку від 01.05.2014, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Снятинського районного суду, за місцем проживання ОСОБА_13 вилучено три пари кросівок, український та закордонний паспорт на його ім`я (т.3 а.с.35-39).

Також відповідно до протоколу обшуку від 01.05.2014, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Снятинського районного суду, за місцем проживання ОСОБА_14 вилучено три пари взуття, боксерські рукавиці, студентський квиток, свідоцтво про народження, медичну довідку, закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_14 , квитанцію про переказ коштів, інші документи, альбом з фотокартками, 3 сім-карти та 4 обривки аркушів паперу з номерами телефонів, а також предмет, схожий на кастет (т.3 а.с.40-44).

Крім того, відповідно до протоколу обшуку від 01.05.2014 з фототаблицями, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Снятинського районного суду, за місцем проживання ОСОБА_12 вилучено три пари кросівок, свідоцтво про народження на його ім`я та фотоальбом (т.3 а.с.45-57).

Як вбачається з висновку судово-медичної експертизи №41 від 06.06.2014 року, смерть ОСОБА_18 настала від проникаючої колото-різаної рани передньої поверхні грудної клітки зліва, що супроводжувалось масивною зовнішньою та внутрішньою кровотечею, та наступила біля трьох діб до моменту розтину. При дослідженні трупа ОСОБА_18 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: проникаючої колото-різаної рани передньої поверхні грудної клітки зліва, масивна внутрішня та зовнішня кровотеча, сліпа колото-різана рана нижньої третини лівого стегна на передній поверхні; синець правого ока; садна правої щоки та чола, що утворилися прижиттєво. Обидві колото-різані рани утворились від дії колото-ріжучого предмету, яким міг бути ніж. Синець утворився від ударної дії тупого твердого предмету, садна - від ударної дії чи ковзання такого предмету. Для їх спричинення потерпілому було нанесено не менше шести ударів, смерть ОСОБА_18 наступила від нанесення не менше одного удару в грудну клітку. З моменту нанесення ушкоджень до настання смерті пройшло не менше 7-10 хвилин. Також на трупі ОСОБА_18 виявлена обширна рвана рана ділянки м`яких тканин грудної клітки і ребер з відсутністю органів, які утворилися посмертно, про що свідчить відсутність крововиливів в даних ушкодженнях, та ймовірно від зубів тварин. Про послідовність утворення прижиттєвих ушкоджень та встановлення взаємного розташування даних немає (т.3 а.с.96-98).

При судово-токсикологічній експертизі крові ОСОБА_18 метилового, етилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено, кров з трупа ОСОБА_18 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО, при судово-гістологічному дослідженні установлено різко виражене малокрів`я нирок, некронефроз, набряк речовини головного мозку, дистелектаз, набряк легень, нерівномірне кровонаповнення судин головного мозку, селезінки (висновки експертів №№571 від 16.05.2014, 489 від 14.05.2014, 545 від 30.05.2014, т.3 а.с.99-101).

Як вбачається з додаткового висновку судово-медичної експертизи №41 дод. від 20.10.2014 року (т.3 а.с.107-111), виявлені на трупі ОСОБА_18 тілесні ушкодження - проникаюча колото-різана рана передньої поверхні грудної клітки зліва, масивна внутрішня та зовнішня кровотеча мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечні для життя в момент їх заподіяння. Колото-різана рана нижньої третини лівого стегна належить до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, а синець правого ока, садна правої щоки, чола - до легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до висновку медико-криміналістичної експертизи №103 від 23.05.2014 року та фототаблиць до нього, на шматку шкіри передньої поверхні грудної клітки виявлено фрагмент краю рвано-кусаної рани, яка могла бути заподіяна зубами тварин. На шматку шкіри передньої поверхні лівого стегна виявлена колото-різана рана, яка заподіяна плоским колючо-різаним предметом, що має обушок і лезо, яким міг бути і клинок ножа. На ребрі виявлений край перелому, який міг бути заподіяний зубами тварини. На фрагменті грудної клітки в 2 міжребер`ї зліва на пристінковій плеврі виявлена колото-різана рана, яка заподіяна плоским колючо-ріжучим предметом, який має обушок і лезо, відповідно якій на зовнішній поверхні виявлений дефект м`яких тканин, що заподіяний зубами тварини. Крім того, в ділянці нижнього краю грудини є край перелому, який міг бути заподіяний зубами тварини (т.3 а.с.102-106).

Відповідно до висновку медико-криміналістичної експертизи №124 від 15.07.2014 року, фототаблиць та контактограм до нього, в передній та задній поверхнях куртки та штанів потерпілого виявлені сліди ковзання у вигляді потертості тканини, деформації та сплощення пучків волокон, виявлення частинок піску та глини, що утворилися від ковзання по травмуючій поверхні, якою могла бути поверхня землі (дороги). На підошві туфля на ліву ногу виявлено слід ковзання у вигляді ділянки потертості, накладень піску та глини на підошві, що утворились внаслідок ковзання підошви по травмуючій поверхні, якою могла бути поверхня землі (дороги). Три верхні ґудзики сорочки відсутні. В місці знаходження другого та третього ґудзиків зверху наявні сліди відриву. Відриви ґудзиків спричинені внаслідок перерозтягнення тканини тупими предметами. На передній поверхні сорочки зліва, над клапаном лівої нагрудної накладної кишені виявлено фрагмент колото-різаного пошкодження, в ділянці лівого кінця якого є розрив тканини з утворенням дефекту. За розташуванням і напрямком цей фрагмент відповідає колото-різаній рані на пристінковій плеврі в 2-му міжребер`ї зліва, і має подібні деталі будови, тобто рівні краї пошкодження і наявність (як і на пристінковій плеврі) заокругленого правого кінця пошкодження. Тому є підстави вважати, що зазначені фрагмент і рана складають канал пошкодження, що спричинений плоским колючо-ріжучим предметом форми ножа, який має обушок та лезо. Розташування колото-різаного пошкодження на одязі і тілі потерпілого дозволяє вважати, що удар вказаним предметом, який спричинив проникаюче поранення грудної клітки, де розташовані внутрішні органи (легені, серце, аорта, легенева артерія), заподіяний стосовно потерпілого спереду назад. Безпосередньо вправо і донизу від лівої накладної кишені виявлений розріз довжиною 9,5 см, поєднаний з розривами вверх та вниз від розрізу, що заподіяний предметом, який має ріжучий край, таким предметом міг бути і ніж. При цьому від перерозтягнення тканини сорочки могли утворитись і її розриви вверх та вниз від різаного пошкодження, що розташоване на межі з правим краєм лівої накладної кишені. На поверхні лівої накладної кишені сорочки відповідно верхньому кінцю описаного розрізу виявлені два невеликих різаних пошкодження, що розташовані по одній лінії, і не проникають через сорочку, характер яких свідчить, що вони заподіяні ріжучим предметом. В ділянці лівої плечової лямки виявлений її відрив на місці фіксації її ґудзика та розріз на межі з верхньою частиною лівого шва пройми. Відрив утворився від перерозтягнення лямки тупим предметом, а розріз заподіяний ріжучим предметом, яким міг бути ніж. Край розрізу на фрагменті плечової лямки та край розрізу на фрагменті цієї лямки, що залишився на сорочці, збігаються. Крім того, виявлений відрив правої плечової лямки в місці її фіксації до сорочки (ґудзик в цьому місці відсутній), що також утворився внаслідок перерозтягнення лямки тупим предметом. На передній поверхні лівої штанини штанів та підштаників потерпілого виявлені по одному колото-різаному пошкодженню, що спричинені плоским колючо-ріжучим предметом форми ножа, який має обушок та лезо, про що свідчать форма пошкоджень, їх рівні краї, наявність одного кінця заокругленого, а протилежного - гострокутного. За розташуванням описані пошкодження збігаються, відповідають колото-різаним ранам передньої поверхні лівого стегна та утворились від одного удару колючо-ріжучим предметом. Враховуючи розташування зазначених пошкоджень, слід дійти висновку, що вказаний предмет діяв стосовно потерпілого ймовірно в напрямку спереду назад, знизу вверх та зліва направо. Враховуючи подібний характер країв вказаних пошкоджень сорочки, в тому числі лівих плечової лямки і штанини штанів, не виключається, що ці пошкодження могли бути заподіяні одним гострим предметом, яким міг бути ніж. За характером і розташуванням колото-різане пошкодження сорочки над лівою накладною кишенею збігається з проникаючою колото - різаною раною грудної клітки зліва. Колото-різане пошкодження на передній поверхні лівої штанини збігається з колото-різаною раною лівого стегна потерпілого. Враховуючи характер плям крові на одязі, відсутність поздовжніх потьоків крові, слід вважати, що в момент заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень він в основному перебував в горизонтальному положенні. При цьому не виключено, що в момент першого удару (перших ударів) він міг перебувати у вертикальному положенні. Характер і розташування пошкоджень одягу та тілесних ушкоджень свідчать, що в момент їх заподіяння потерпілий був повернутий до нападника передньою поверхнею тіла (т.3 а.с. 112-131).

У слідах на обкладинці посвідчення, службовому посвідченні УІФ № НОМЕР_4 , 4-х банківських платіжних картках, картці клієнта магазину «Вопак», 6-ти грошових банкнотах, вилучених з місця події (01.05.2014 з кишені форменної сорочки ОСОБА_18 ), у слідах на лямці від сорочки, у плямах на трусах, майці, сорочці, підштаниках, куртці та штанах, які вилучені з трупа потерпілого ОСОБА_18 знайдена кров людини. Виявлена на вказаних об`єктах кров може належати особі (особам) групи А з ізогемаглютиніном анти-В, а на трусах і майці - особі (особам) групи А з ізогемаглютиніном анти-В або групи АВ ізосерологічної системи АВО, що не виключає можливості належності крові потерпілому ОСОБА_18 (висновки експерта №498 від 19.05.2014, т.3 а.с.136-139, №497 від 15.05.2014 т.3 а.с.143-145, №523 від 22.05.2014, т.3 а.с.149-153).

На парі туфель та парі устілок, а також в помарках на пагоні, вилучених 01.05.2014 у полі у с.Кулачківці під час огляду місця події, слідів, подібних на кров, не виявлено. (висновок експерта №500 від 15.05.2014, т.3 а.с.140-142, висновок експерта №496 від 14.05.2014, т.3 а.с. 146-148).

При судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту рук потерпілого ОСОБА_18 знайдено кров та клітини епітеліальної тканини людини, статеву приналежність яких встановити не вдалось. Виявлені кров та клітини могли походити від особи (осіб), в крові яких містяться антигени А і Н ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження крові та клітин від самого потерпілого ОСОБА_18 (висновок експерта №85 від 22.05.2014, т.3 а.с.154-156).

В слідах на спортивній кофті, вилученій під час огляду автомобіля «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_2 , кров не виявлена (висновок експерта № 499 від 14.05.2014, т.3 а.с.157-159).

Також в слідах на штанах та спортивній куртці, добровільно виданих ОСОБА_17 (т.2 а.с.223-228), кров не виявлена (висновок експерта №637 від 03.07.2014, т.3 а.с.167-170).

На наданих дактилоплівках з мікрооб`єктами з рук трупа ОСОБА_18 виявлені одиничні текстильні волокна, придатні для встановлення родової належності з виробами. Вилучені волокна були відокремлені від виробів, в забарвленні яких є відповідні кольори (висновок експерта №09/12-0534 від 04.05.2014, т.3 а.с. 171-174).

Відповідно до висновку експерта №09/12-0530 від 04.06.2014, на наданих дактилоплівках з мікрооб`єктами з сидінь автомобіля «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_2 (т.2 а.с.174-186), виявлені текстильні волокна, що придатні для встановлення спільної родової належності з виробами (т.3 а.с. 213-217).

Також на наданих предметах форменого одягу ОСОБА_18 виявлені сторонні волокна-нашарування, що придатні для встановлення спільної родової належності з виробами. Серед волокон, вилучених з сидінь автомобіля «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_2 , не виявлено волокон, які мають спільну родову належність з волокнами зі складу за волокном одягу ОСОБА_18 (висновок експерта №09/12-0531 від 05.06.2014, т.3 а.с.175-180).

Відповідно до висновку експерта №09/12-0956 від 29.08.2014, серед волокон з рук трупа ОСОБА_18 не виявлені волокна, які могли б походити з форменого одягу ОСОБА_18 . Вилучене з правої руки трупа бавовняне волокно синього кольору має спільну родову належність з волокнами зі складу штанів ОСОБА_17 . Дане бавовняне волокно могло бути відокремленим як від штанів ОСОБА_17 , так і від іншого джинсового виробу синього кольору (враховуючи, що джинсовий одяг широко розповсюджений). Волокна-нашарування з одягу ОСОБА_17 відрізняться за комплексом ознак від волокон зі складу одягу ОСОБА_18 і не мають спільної родової (групової) належності (т.3 а.с.181-192).

Як вбачається з висновку експерта №09/12-0533 від 05.06.2014, на наданому покривалі, вилученому під час огляду автомобіля «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_2 (т.2 а.с.174-186), виявлено сторонні волокна-нашарування бавовняні, вовняні та хімічні, вилучені волокна придатні для встановлення спільної родової належності з виробами (т.3 а.с.218-222). На наданому форменому одязі потерпілого ОСОБА_18 сторонніх волокон, які могли утворитися від контакту з покривалом, вилученим під час огляду автомобіля «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_2 , не виявлено (висновок експерта №09/12-0535 від 05.06.2017, т.3 а.с. 193-198). На наданих штанах ОСОБА_17 виявлене поліактилонітрильне волокно-нашарування світло-коричневого кольору, яке має спільну родову належність з відповідними волокнами покривала (висновок експерта №09/12-0536 від 03.06.2014, т.3 а.с.199-205).

Згідно висновку експерта №09/12-0532 від 06.06.2014, на наданих предметах одягу ОСОБА_17 виявлені сторонні волокна-нашарування, що мають комплекси родових ознак і придатні для встановлення спільної родової належності з виробами. На наданих дактилоплівках з мікрооб`єктами з сидінь автомобіля виявлені текстильні волокна бавовняні, вовняні і хімічні, а також частини волокон. Бавовняні волокна синього кольору (з переходом кольору синьо-білий) мають спільну родову належність з волокнами зі складу штанів ОСОБА_17 і могли бути відокремлені від даних штанів або іншого джинсового виробу синього кольору. Також виявлено інші одиничні волокна, подібні до волокон зі складу штанів ОСОБА_17 (т.3 а.с. 206-212).

На вилучених під час огляду місця події 01.05.2014 (т.2 а.с.229-239) поверхні держака лопати та пачки з-під сигарет «Marlboro» слідів рук не виявлено (висновок експерта №106 та №105 від 19.05.2014, т.3 а.с.223-230).

Два сліди пальців рук, виявлені та вилучені 30.04.2014 за місцем проживання ОСОБА_18 (т.2 а.с.168-173), залишені великим пальцем лівої руки ОСОБА_18 (висновок експерта №103 від 13.05.2014, т.3 а.с.231-237).

Відповідно до висновку експерта №102 від 15.05.2014, 6 з 8 вилучених під час огляду автомобіля «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_2 , придатні для ідентифікації особи, залишені не великим пальцем правої руки та не великим, середнім, безіменним пальцями та мізинцем лівої руки потерпілого ОСОБА_18 , а іншою особою чи особам. Встановити, чи не залишені ці сліди вказівним, середнім, безіменним пальцями правої руки та вказівним пальцем лівої руки потерпілого ОСОБА_18 неможливо, оскільки відбитки зазначених пальців рук на дактилокарті трупа непридатні для проведення порівняльного дослідження. 2 сліди пальців рук для ідентифікації особи непридатні (т.3 а.с.238-246).

17.05.2014 ОСОБА_12 затримано у м.Львів, цього ж дня у присутності захисника ОСОБА_77 . ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України (т.3 а.с.81-90).

Вилучені під час затримання ОСОБА_12 2 мобільні телефони, 2 сім-карти, пластикову картку- тримач від сім-карти, аркуш паперу з рукописними написами номерів та контактів оглянуто відповідно до протоколів від 17.05.2014 та 30.05.2014 (т.4 а.с.71-72, 80-81).

Суд зауважує, що відповідно до висновку експерта №257 від 19.05.2014 у ОСОБА_12 , який заявив про отримання тілесних ушкоджень у ділянках лоба та колін під час затримання працівниками поліції 17.05.2014 (конкретно обставини не вказував), виявлені тілесні ушкодження: 2 садна у лобній ділянці, 2 садна у ділянці правого колінного суглоба, 3 садна в ділянці лівого колінного суглоба, давністю не менше 2-4 діб; 1 синець на верхній повіці правого ока, 2 синці в ділянці грудної клітки, давністю не менше 5-6 діб; 1 садно в ділянці правої гомілки давністю не менше 7-9 діб до моменту проведення судово-медичної експертизи відповідно. Вказані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень та могли утворитися як при нанесенні не менше 6-ти ударів тупими твердими предметами в описані вище ділянки, так і при ударах цими ділянками до тупих твердих предметів (т.3 а.с.132-135).

Допитаний з даного приводу свідок ОСОБА_78 суду пояснив, що у 2014 році працював слідчим ГУ НП в Івано-Франківській області. Нетривалий час розслідував дану кримінальну справу, коли на той час підозрювані були у розшуку. ОСОБА_12 працівники поліції затримали у Львові і доставили в Івано-Франківську область, складав протокол затримання особи. Коли приїхав захисник, то під час допиту ОСОБА_12 як підозрюваного, останній відмовився від показів на підставі ст.63 Конституції України. У зв`язку з відсутністю показів ОСОБА_12 , слідчий експеримент для перевірки показів ОСОБА_12 не проводився. Не пам`ятає, щоб у ОСОБА_12 були будь-які тілесні ушкодження. Скарг на дії працівників поліції ОСОБА_12 не подавав. Щодо наявності експертизи наявних у ОСОБА_12 тілесних ушкоджень пояснив, що такі експертизи проводяться для всіх підозрюваних у вчиненні умисного вбивства. Слідчих дій з участю ОСОБА_14 не проводив.

Жодних заяв ОСОБА_12 з визнавальними показами, протоколу слідчого експерименту з участю ОСОБА_12 чи інших доказів, що ґрунтувалися б на його показах, а також скарг ОСОБА_12 на незаконне поводження суду не надано. З висновку судової експертизи наявних у ОСОБА_12 тілесних ушкоджень від 19.05.2014 вбачається, що тільки частина виявлених тілесних ушкоджень може відповідати часу затримання обвинуваченого: 2 садна у лобній ділянці, 2 садна у ділянці правого колінного суглоба, 3 садна в ділянці лівого колінного суглоба, давністю не менше 2-4 діб ( ОСОБА_12 затримано за 2 дні до проведення експертизи). Таким чином, ці тілесні ушкодження могли утворитися і до затримання ОСОБА_12 . Інші тілесні ушкодження утворені у ОСОБА_12 до його затримання.

За таких обставин вагомих і узгоджених між собою доказів, які б породили обґрунтовану презумпцію факту жорстокого поводження з обвинуваченим ОСОБА_12 , внаслідок чого здобуто докази, добровільність яких є сумнівною, судом не встановлено.

На підставі постанови прокурора відповідно до протоколу відбирання біологічних взірців від 21.07.2014 отримано відбитки пальців лівої та правої руки, а також долонь лівої та правої руки ОСОБА_12 на дактилокарту (т.3 а.с.160-161).

Згідно висновку експерта №170 від 31.07.2014, 6 слідів пальців рук, виявлені та вилучені під час огляду автомобіля «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_2 , залишені не ОСОБА_12 , а іншою особою чи особами (т.4 а.с. 1-7).

Кров ОСОБА_12 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО. У вилучених під час затримання ОСОБА_12 17.05.2014 одязі: помарках на футболці, куртці ОСОБА_12 крові не виявлено, на штанах ОСОБА_12 слідів, подібних на кров, не виявлено (висновок експерта №527 від 19.05.2014, а.с. 162-163, висновок експерта №528 від 22.05.2014, т.3 а.с. 164-166).

Як вбачається з висновку експерта №255 від 27.05.2014, слід взуття, виявлений на поверхні формених штанів потерпілого ОСОБА_18 під час огляду місця події (т.2 а.с.187 - 212), придатний для ідентифікації тільки за груповою належністю. Встановити, взуттям якого розміру залишений вказаний слід, а також який механізм його утворення (залишений він у процесі ходьби, бігу чи удару ногою), неможливо. Даний слід залишений не наданим на дослідження взуттям будь-яким із 9-ти пар взуття, вилученого під час обшуку житла ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_79 (т.4 а.с.8-23). Також вказаний слід взуття залишений не наданим на дослідження взуттям парою кросівок біло-синього кольору марки «Fishman», вилученим під час затримання та особистого обшуку ОСОБА_12 , що підтверджується висновком експертизи №283 від 12.06.2014 (т.4 а.с.42-49).

Сліди транспортного засобу (засобів), зафіксовані за допомогою гіпсових зліпків, виявлені та вилучені під час огляду місця події (грунтової дороги між селами Кулачківці та Вишнівка Снятинського району), придатні для ідентифікації тільки за груповою належністю. Встановити тип протектора колеса шини, модель транспортного засобу, одним чи декількома транспортними засобами залишені сліди, чи відобразилися на них індивідуальні ознаки, за якими можна було б ідентифікувати шину, якою вони залишені, неможливо (висновок експерта №256 від 22.05.2014, т.4 а.с. 24-31).

Уламок металевої пластини напівокруглої форми до відділення був частиною круглокінцевої лопати. Даний уламок і пошкоджене полотно металевої частини лопати, виявлені та вилучені під час огляду місця події, раніше складали одне ціле та були сільськогосподарським інвентарем - круглокінцевою лопатою. Надані предмети розділені в результаті відламу, спричиненого за рахунок значного динамічного навантаження (натиску тощо) або тривалого впливу експлуатаційного характеру (згинання розгинання) (висновок експерта №257 від 30.05.2014, т.4 а.с. 34-40).

За результатами проведеного 19.11.2014 у період часу з 17 год 20 хв до 18 год 45 хв на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 19.11.2014 обшуку за місцем проживання ОСОБА_13 в приміщенні будинку по АДРЕСА_2 в спальній кімнаті у викопаній під дерев`яною підлогою ямі розмірами 1,5 х1,5 м виявлено підозрюваного ОСОБА_13 . Крім того, в даному господарстві виявлено та вилучено штани джинсові чоловічі темно-синього кольору з написом «VARX AR» та чоловічу сорочку на довгий рукав у клітинку чорного, білого, голубого та сірого кольорів. При цьому ОСОБА_13 вказав, що саме в цей одяг він був одягнутий в ніч з 27.04. на 28.04.2014 року та в день, коли мав місце конфлікт з потерпілим ОСОБА_18 (т.4 а.с. 172-177).

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, датоване 01.05.2014, ОСОБА_13 вручено 19.11.2014 о 22 год 00 хв та підписано захисником ОСОБА_10 о 00 год 30 хв (т.4 а.с.178-179).

При цьому стороною обвинувачення надано суду власноручно написану ОСОБА_13 заяву від 19.11.2014, за змістом якої останній надав визнавальні покази у вчиненні інкримінованого злочину (т.4 а.с.171). Зважаючи на те, що усупереч вимог ст.52 КПК України вказану заяву отримано від особи, що мала статус підозрюваного у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину за відсутності захисника, вказаний доказ згідно п.3 ч.2 ст.87 КПК України є недопустимим як такий, що отриманий з порушенням права особи на захист, а тому судом при ухваленні судового рішення не враховується.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 20.11.2014, що проводився з участю підозрюваного ОСОБА_13 та його захисника ОСОБА_10 , експерта НДЕКЦ ОСОБА_80 та понятих, яким роз`яснено їх права та обов`язки, та з застосуванням відеофіксації, з метою перевірки і уточнення відомостей, викладених у протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_13 від 20.11.2014, останній детально пояснив та показав на місцевості обставини заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_18 , вжиті заходи для приховання трупа ОСОБА_18 , а також ножа - знаряддя злочину, а також вказав на місце застрягання автомобіля. Зауваження до слідчої дії від учасників не надходили (т.4 а.с.181-188). Диск із відеозаписом слідчого експерименту за участю ОСОБА_13 (т.4 а.с.235) оглянуто та визнано речовим доказом (т.4 а.с.224-225). Відтворення відеозапису цієї слідчої дії здійснено безпосередньо у судовому засіданні.

Відповідно до висновку експерта №125 від 20.11.2014, у ОСОБА_13 виявлено тілесне ушкодження у виді садна живота, яке утворилося від дії тупого твердого предмета і відноситься до легких тілесних ушкоджень (т.4 а.с. 192-193).

На підставі постанови прокурора від 21.11.2014 згідно протоколів отримання зразків для експертизи від 25.11.2014, отримано біологічні зразки для експертизи зразок крові та взірці відбитків пальців рук та долонь обох рук ОСОБА_13 (т.4 а.с.189-191).

Кров ОСОБА_13 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВО, на сорочці та джинсах ОСОБА_13 слідів, схожих на кров, не знайдено (висновки експертиз №1042 від 25.11.2014, №1043 від 02.12.2014, т. 4 а.с.194-198).

Як вбачається з висновку експерта №271 від 28.11.2014, один із слідів пальця руки, виявлений та вилучений в ході огляду автомобіля «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_2 , залишений безіменним пальцем лівої руки ОСОБА_13 , 5 слідів залишені не ОСОБА_13 , а іншою особою чи особами, 2 сліди пальців рук непридатні для ідентифікації особи (т.4 а.с.199-209).

Серед волокон з рук трупа ОСОБА_18 не виявлені волокна, які могли походити з одягу ОСОБА_13 . Серед вилучених з форменого одягу трупа ОСОБА_18 та з сидінь автомобіля волокон виявлено бавовняні волокна (частини волокон) синього кольору, які мають комплекс співпадаючих ознак з відповідними волокнами зі штанів ОСОБА_13 . Дані волокна могли бути відокремлені як від штанів ОСОБА_13 , так і від іншого джинсового одягу синього кольору. Серед волокон, вилучених з рук трупа ОСОБА_18 , форменого одягу трупа та з сидінь автомобіля, волокон, які походять від сорочки ОСОБА_13 , не виявлено (висновок експерта №09/12-1415 від 26.12.2014, т.4 а.с.210-218).

Також у даному кримінальному провадженні на підставі відповідних ухвал слідчих суддів Снятинського районного суду та Івано-Франківського міського суду надано тимчасовий доступ до інформації, що знаходилася у операторів мобільного зв`язку за контактами обвинувачених та даними радіорозвідки на місці події (т.4 а.с. 62-70, 73-79, 82-110).

Відповідно до протоколів №10/3209 та №10/3207 від 04.06.2014 та стенограм до них, на підставі ухвал слідчого судді Апеляційного суду Івано-Франківської області №1048т та №1052т від 01.05.2014 та на виконання доручень слідчого проведено НСРД зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж за номером мобільного телефону НОМЕР_5 , яким користувався ОСОБА_81 , 1960 р.н., та за номером мобільного телефону НОМЕР_6 , яким користується ОСОБА_82 , 1961 р.н. (батьки обвинуваченого ОСОБА_14 ). З розмов вбачається, що батьки обвинуваченого ОСОБА_14 з іншими особами обговорювали інформацію, яка поширювалася серед мешканців села, спільних знайомих та родичів щодо обставин вбивства ОСОБА_18 , версій розвитку та учасників події, проведених слідчих дій, у тому числі затримання одного з підозрюваних у м.Львів, залучення захисників, а також що ОСОБА_72 знаходиться у розшуку, покинув територію України і шукатимуть його довгі роки (т.4 а.с.164-171).

Відповідно до протоколу затримання особи вбачається, що ОСОБА_14 був оголошений в міжнародний розшук, затриманий для екстрадиції на території Швейцарії 24.09.2016 та фактично доставлений до місця досудового розслідування 25.03.2017 з Швейцарської Республіки (т.11 а.с.218-219, т.12 а.с.44-49).

З рапорта чергового, зареєстрованого 02.03.2017 за №493 у ЖЄО Снятинського ВП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області вбачається, що 02.03.2017 о 15 год 48 хв у чергову частину зателефонувала ОСОБА_16 та повідомила, що знайшла ніж, яким, на її думку, вбили її брата у 2014 році (т.12 а.с.8).

З протоколу огляду місця події від 02.03.2017 з фототаблицями вбачається, що місцем події є урочище «Біла», яке знаходиться поза межами населеного пункту с.Кулачківці між с.Кулачківці та с.Вишнівка Снятинського району. При огляді прилеглої до пам`ятника загиблому працівнику ОВС ОСОБА_18 території на відстані 20 м від пам`ятника на лівому березі безіменного струмка в траві виявлений предмет, ззовні схожий на ніж, який руків`ям направлений вверх, а лезо даного предмета знаходиться у траві. Загальна довжина предмета 265 мм, довжина руків`я 94 мм пластмасової частини та 32 мм металевої частини, довжина леза 139 мм, максимальна ширина леза 29 мм. Виявлений предмет вилучено та опечатано (т.12 а.с.9-14), а у подальшому ухвалою слідчого судді на нього накладений арешт (т.12 а.с.15).

Відповідно до висновку експерта №95 від 27.04.2017 з фототаблицею, колото-різане пошкодження передньої поверхні лівої штанини штанів і відповідна йому колото-різана рана передньої поверхні лівого стегна потерпілого могли бути заподіяні клинком ножа, поданого на експертизу. За розташуванням і напрямком фрагмент колото-різаного пошкодження сорочки відповідає колото-різаній рані на пристінковій плеврі в 2-му міжребір`ї зліва потерпілого і має подібні з нею деталі будови (рівні краї пошкодження і наявність, як і на пристінковій плеврі, заокругленого правого кінця пошкодження). Крім того, рана на пристінковій плеврі відповідає за довжиною експериментальним колото-різаним ранам, заподіяним клинком ножа, поданого на експертизу, тому не виключається можливість заподіяння зазначеного фрагмента колото-різаного пошкодження сорочки і відповідної рани на пристінковій плеврі потерпілого клинком ножа, поданого на експертизу (т.12 а.с.16-22).

Як вбачається з висновку експерта №51 від 10.05.2017, при дослідженні слідів на ножі, вилученому під час огляду місця події 02.03.2017, кров та клітинні елементи людини не виявлені (т.12 а.с. 23-25).

Представлений на дослідження ніж, вилучений під час огляду місця події 02.03.2017, не є холодною зброєю. Даний ніж виготовлений по типу туристичних ножів, які не відносяться до холодної зброї, а є ножем господарсько-побутового призначення. Ніж виготовлений промисловим способом (висновок експерта №1.2-234/17 від 11.05.2017, т.12 а.с. 26-31).

Відповідно про протоколу проведення слідчого експерименту від 10.05.2017 та фототаблиць до нього, свідок ОСОБА_69 , що був допитаний до початку цієї слідчої дії (реєстр матеріалів досудового розслідування, т.8 а.с.9), у присутності понятих для перевірки та уточнення відомостей вказав на поворот до с.Вишнівка, у який він звернув, щоб об`їхати полем і не зустрітися з працівниками поліції; поворот на грунтову дорогу, прямуючи до пагорба, на якому бачив трактор, та напрямок свого руху; місце знаходження мікроавтобуса сріблястого кольору; місце, де троє незнайомих чоловіків спричиняли тілесні ушкодження чоловікові у форменому одязі; напрямок, у якому намагався тікати чоловік у форменому одязі, однак шкутильгав на одну ногу і постійно падав; місце, де повніший чоловік спричинив удари у грудну клітку чоловікові у форменому одязі, в той час, як двоє інших чоловіків тримали останнього попід руки. Суд зауважує, що згідно протоколу, вказана слідча проводилася із застосуванням технічних засобів фіксації фотокамери марки «LG», що підтверджує саме здійснення фотозйомки, а не відеофіксації цієї слідчої дії, а тому до протоколу долучено фототаблицю, а не відеозапис цієї слідчої дії (т.12 а.с.32-41).

У судовому засіданні також оглянуто речові докази, зокрема, обкладинку для посвідчення зі шкіри коричневого кольору; службове посвідчення; банківські платіжні картки; картка клієнта мережі магазинів «Вопак»; 6 гривневих банкнот; лямка від сорочки, на яких наявні сліди крові; описані у висновку експерта №257 від 30.05.2014 року уламок та пошкоджене полотно металевої частини штикової лопати, які раніше складали одне ціле - круглокінцеву лопату; одяг, вилучений з трупа потерпілого ОСОБА_18 , на якому наявні колото-різані, різані пошкодження та плями крові; а також ніж, вилучений з місця події. Під час огляду одягу та взуття, вилученого в обвинувачених, обвинувачений ОСОБА_12 вказав, що у зв`язку з давністю подій не може пригадати, у який одяг та взуття був одягнений у день події, а ОСОБА_13 що був одягнутий у одяг, який визнаний речовими доказами, однак цей одяг вилучено під час його затримання через декілька місяців після подій, за цей час ймовірно одяг було випрано.

Оглянуті речові докази мають ознаки, вказані у відповідних протоколах огляду та висновках експертиз. Невідповідностей не встановлено.

Відповідно до визначеного порядку дослідження доказів, у судових засіданнях 16.09.2019 та 26.09.2019 було досліджено документи - матеріали справи (т.1-11), які були долучено до матеріалів справи під час судового розгляду вказаного кримінального провадження у 2015 2019 роках іншими судами, зокрема щодо ОСОБА_12 і ОСОБА_13 з ухваленням вироку Коломийського районного суду Івано-Франківської області.

Після дослідження вказаних доказів прокурором було повідомлено, що у рамках розслідування кримінального провадження щодо ОСОБА_14 , матеріали щодо якого у зв`язку з розшуком було виділено в окреме провадження, у 2017 році було отримано нові докази, які відповідно до вимог ст.290 КПК України було відкрито стороні захисту у цьому провадженні - обвинуваченому ОСОБА_14 та його захиснику ОСОБА_11 . Обвинувальний акт щодо ОСОБА_14 за п.12 ч.2 ст.115 КК України 18.05.2017 скеровано до суду, а у подальшому кримінальні провадження щодо ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 об`єднано у одне провадження.

Тому за клопотанням захисника ОСОБА_9 26.09.2019 судом відкладено розгляд кримінального провадження на підставі ч.11 ст.290 КПК України для забезпечення права обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та їх захисників на ознайомлення з додатковими матеріалами, отриманими у межах розслідування кримінального провадження щодо ОСОБА_14 під час судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

У судовому засіданні 08.10.2019 стороною захисту підтверджено здійснення відкриття прокурором вказаних матеріалів, після чого судом згідно ст.358 КПК України проведено дослідження наданих документів та долучено їх до матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до ч.9 ст.290 КПК України, сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів. Обов`язку подання суду стороною провадження письмового підтвердження наданого доступу до додаткових матеріалів чинний КПК України не містить.

За таких підстав твердження захисника ОСОБА_83 та обвинуваченого ОСОБА_12 про недопустимість доказів, отриманих у 2017 році у межах розслідування кримінального провадження щодо ОСОБА_14 , є неправозгідним.

Оцінюючи кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд вважає наступне.

Як вбачається з показів обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , а також свідка ОСОБА_17 , у ніч з 27 на 28.04.2014 вони відпочивали, в тому числі у клубі в смт.Гвіздець Коломийського району, де ОСОБА_13 та ОСОБА_17 вживали алкогольні напої, внаслідок чого у подальшому знаходилися у стані алкогольного сп`яніння.

Також показами обвинувачених, свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_84 , протоколом слідчого експерименту від 01.05.2014 зі свідком ОСОБА_17 (т.3 а.с.1-33) підтверджено, що 28.04.2014 вранці (орієнтовно о 7 годині) на зупинці у с.Балинці Снятинського району у автомобіль «Опель Віваро», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_12 , в якому знаходилися ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_17 , на пропозицію доїхати у смт.Заболотів сів одягнений у формений одяг ОСОБА_18 . У зв`язку з тим, що ОСОБА_13 одразу розпочав сварку з ОСОБА_18 , обвинувачений ОСОБА_12 повернув на грунтову дорогу у с.Вишнівка, а свідок ОСОБА_17 , не бажаючи приймати участь у з`ясуванні стосунків, за кілька хвилин вийшов з автомобіля за поворотом на грунтову дорогу в поле, що знаходиться на відстані приблизно 1 км від місця посадки ОСОБА_18 , вирішивши дійти додому пішки через два села, ліс і поле.

В той же час, з показів обвинуваченого ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_84 встановлено, що ОСОБА_18 сів у мікроавтобус «Опель Віваро» на пропозицію обвинуваченого ОСОБА_13 , а не ОСОБА_12 , як це вказано в обвинувальному акті.

Перебування вказаних осіб в автомобілі також підтверджується протоколом огляду автомобіля «Opel Vivaro», д.н.з НОМЕР_2 , згідно якого виявлено та вилучено покривала, мікрооб`єкти та сліди пальців рук (т.2 а.с.174-186), а також вказаними вище висновками експертиз, згідно яких на наданих штанах ОСОБА_17 виявлене поліакрилонітрильне волокно-нашарування світло-коричневого кольору, яке має спільну родову належність з відповідними волокнами покривала з цього автомобіля (т.3 а.с.199-205), на наданих дактилоплівках з мікрооб`єктами з сидінь автомобіля виявлені, зокрема, текстильні волокна бавовняні, вовняні синього кольору (з переходом кольору синьо-білий), що мають спільну родову належність з волокнами зі складу штанів ОСОБА_17 і могли бути відокремлені від даних штанів або іншого джинсового виробу синього кольору. Також виявлено інші одиничні волокна, подібні до волокон зі складу штанів ОСОБА_17 (т.3 а.с. 206-212), один із слідів пальця руки, вилучений з вказаного автомобіля, залишений безіменним пальцем лівої руки ОСОБА_13 (т.4 а.с.199-209).

Слідчий експеримент зі свідком ОСОБА_17 для перевірки його попередньо наданих показів на місці проведено 01.05.2014 з 09 год 40 хв до 11 год 00 хв, під час якого ОСОБА_17 вказав маршрут пересування автомобіля «Opel Vivaro» під керуванням ОСОБА_12 з пасажирами ОСОБА_13 , ОСОБА_85 , ОСОБА_18 , а також напрямок, у якому цей автомобіль продовжив рух грунтовою дорогою після того, коли він залишив автомобіль (т.3 а.с.1-13).

У подальшому під час огляду вказаної ОСОБА_17 польової дороги 01.05.2014 у період часу з 11 год 20 хв до 11 год 50 хв виявлено та вилучено погон світло-синього кольору (для форменої сорочки працівника поліції) з двома зірками, що позначають звання «прапорщик міліції» (т.2 а.с.217-222).

Аналогічно, з показів обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а також свідків ОСОБА_86 , ОСОБА_87 (до зміни імені ОСОБА_88 ) та ОСОБА_89 вбачається, що близько 9-10 год ранку у понеділок після Провідної неділі у 2014 році обвинувачений ОСОБА_12 зателефонував свідку ОСОБА_90 з проханням допомогти витягнути автомобіль «Opel Vivaro» під керуванням ОСОБА_12 , що забуксував на грунтовій дорозі з с.Кулачківці у напрямку с.Вишнівка. На час приїзду свідків ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , а у подальшому ОСОБА_89 на грунтовій дорозі біля автомобіля були тільки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , ОСОБА_14 на той час не було.

Слідчий експеримент зі свідком ОСОБА_75 для перевірки його попередньо наданих показів на місці проведено 01.05.2014 з 12 год до 13 год 20 хв, під час якого ОСОБА_59 вказав ділянку грунтової дороги в урочище «Середнє», що в с.Кулачківці Снятинського району, що знаходиться на відстані 6 км від центральної дороги - місце, куди він на прохання обвинуваченого ОСОБА_12 приїхав з ОСОБА_29 , щоб допомогти витягти мікроавтобус марки «Opel Vivaro» ОСОБА_12 , що застряг. Вказав місце застрягання мікроавтобуса ОСОБА_12 , сліди протекторів шин, а також напрямок, у якому вони намагалися витягти мікроавтобус (т.3 а.с. 14-23).

Під час огляду огляду місця події неподалік вказаного свідком ОСОБА_75 місця застрягання автомобіля «Opel Vivaro», що проведено невідкладно після цього слідчого експерименту, 01.05.2014 у період часу з 13 год 40 хв до 16 год 03 хв виявлено на дні струмка на відстані 2 метри від стежки зліва від грунтової дороги труп потерпілого ОСОБА_18 з тілесним ушкодженнями, на відстані від нього пару чорних шкіряних туфель та хлястик від погон з форменої сорочки.

У частині посилання захисника на недопустимість на підставі ч. 4 ст. 95 КПК України протоколу слідчого експерименту, проведеного з обвинуваченим ОСОБА_13 20.11.2014 у присутності захисника ОСОБА_10 , суд зауважує, що положення цієї норми слід тлумачити в системному зв`язку з ч. 1 ст. 95 КПК України, яка указує, що розуміється під показаннями в цій статті - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження. Тому в розумінні положень ст. 95 КПК України протокол слідчого експерименту не може бути автоматично визнаний недопустимим, а навпаки він може вважатися доказом в силу ст. 84 та п. 3 ч. 2 ст. 99 КПК України.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 01.02.2018 (справа №197/433/15-к), оцінка протоколу слідчого експерименту, в якому зазначені пояснення підозрюваного, які він в подальшому змінив під час судового розгляду, має оцінюватися судом особливо прискіпливо та критично з урахуванням того, чи є цей доказ винуватості особи єдиним, маючи вирішальне значення в даному кримінальному провадженні, або навпаки підтверджується сукупністю інших переконливих доказів, чи посилався обвинувачений на примусовий характер цих показань і наскільки переконливими є докази та обставини, що підтверджують ці його скарги тощо.

Також, відповідно до висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду у справі №740/3597/17 (провадження №51-6070кмо19) заперечення обвинуваченим у судовому засіданні відомостей, які слідчий, прокурор перевіряв або уточнював за його участю під час слідчого експерименту, не може автоматично свідчити про недопустимість як доказу протоколу слідчого експерименту. Легітимна мета слідчого експерименту за участю підозрюваного, обвинуваченого досягається дотриманням установленого порядку його проведення, забезпеченням реалізації прав особи як процесуальних гарантій справедливого судового розгляду та кримінального провадження в цілому.

У даному кримінальному провадженні доводи ОСОБА_13 про застосування до нього недозволених заходів психологічного та фізичного тиску не знайшли свого підтвердження, а протокол слідчого експерименту, відеозапис якого переглянуто безпосередньо у судовому засіданні, свідчить про те, що покази обвинуваченим ОСОБА_13 надавалися ініціативно і добровільно у присутності захисника без будь-якого тиску.

Зважаючи на надане детальне пояснення ОСОБА_13 обставин вбивства ОСОБА_18 , вказання місця застрягання автомобіля «Opel Vivaro» ОСОБА_12 , яке відповідає місцю застрягання автомобіля згідно протоколу огляду місця події від 01.05.2014, додаткового огляду місця події від 03.05.2014 (т.2 а.с.229-249), а також встановленим під слідчих експериментів зі свідками ОСОБА_75 (т.3 а.с.1-13) та свідком ОСОБА_91 (т.3 а.с.24-34); приймаючи до уваги, що вказане ОСОБА_13 місце вбивства ОСОБА_18 відповідає місцю виявлення трупа потерпілого згідно протоколу огляду місця події від 01.05.2014 (т.2 а.с.187-212), враховуючи покази, надані обвинуваченим ОСОБА_13 безпосередньо у судовому засіданні, що безумовно свідчить про те, що ОСОБА_13 був учасником вбивства ОСОБА_18 .

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_14 ствердили, що дійсно в автомобілі «Opel Vivaro», що в подальшому застряг між селами на грунтовій дорозі, знаходився ОСОБА_18 . При цьому ОСОБА_14 зазначив, що коли прокинувався від застрягання автомобіля, то ОСОБА_13 і ОСОБА_18 вже не було. Оскільки поспішав їхати за кордон, то залишив ОСОБА_12 одного вирішувати, як витягнути автомобіль з польової дороги. ОСОБА_12 ствердив, що залишився біля автомобіля, а ОСОБА_13 та ОСОБА_18 пішли шукати в полі допомогу, згодом ОСОБА_13 повернувся до авто сам, сказав, що ОСОБА_18 теж пішов.

ОСОБА_13 ствердив, що він з ОСОБА_18 пішов вниз полем шукати трактор, сварилися по дорозі, потім почали битися, перший удар наніс йому ОСОБА_18 , другий він ОСОБА_18 , від якого той впав. Побачив у себе в правій руці ніж в крові, зрозумів, що вдарив ОСОБА_18 ножем, ніж викинув. Зрозумів, що вбив ОСОБА_18 .. Тіло не прикривав і не переміщав. Був у стані алкогольного сп`яніння, а тому не пам`ятає кількість нанесених ним ударів, нанесення удару ножем у ногу ОСОБА_18 , відрізання погону, однак не виключає цього.

Як вбачається з висновку медико-криміналістичної експертизи №124 від 15.07.2014, враховуючи подібний характер країв пошкоджень сорочки потерпілого ОСОБА_18 , в тому числі лівих плечової лямки, і штанини штанів, не виключається, що ці пошкодження могли бути заподіяні одним гострим предметом, яким був ніж (т.3 а.с.112-131). При цьому представлений на дослідження ніж, вилучений під час огляду місця події від 02.03.2017, виготовлений по типу туристичних ножів і є ножем господарсько-побутового призначення (т.12 а.с.26-31). Відповідно до висновку експерта №95 від 27.04.2017 колото-різане пошкодження передньої поверхні лівої штанини штанів і відповідна йому колото-різана рана передньої поверхні лівого стегна потерпілого могли бути заподіяні клинком ножа, поданого на експертизу. Рана на пристінковій плеврі відповідає за довжиною експериментальним колото-різаним ранам, заподіяним клинком ножа, поданого на експертизу, тому не виключається можливість заподіяння зазначеного фрагмента колото-різаного пошкодження сорочки і відповідної рани на пристінковій плеврі потерпілого клинком ножа, поданого на експертизу (т.12 а.с.16-22).

Також суд звертає увагу, що серед вилучених з форменого одягу трупа ОСОБА_18 виявлено бавовняні волокна (частини волокон) синього кольору, які мають комплекс співпадаючих ознак з відповідними волокнами зі штанів ОСОБА_13 (висновок експерта №09/12-1415 від 26.12.2014, т.4 а.с.210-218).

Не ставлячи під сумнів покази обвинуваченого ОСОБА_13 про те, що саме у нього був ніж (який, з його показів, мав при собі з поїздки на природу 27.04.2014) і що саме він спричинив ОСОБА_18 ножове поранення грудної клітки зліва, враховуючи, що згідно зазначеного висновку експертизи №124 від 15.07.2014 та №95 від 27.04.2017 ушкодження сорочки і штанів, яким відповідають рани на пристінковій плеврі грудної клітки і передньої поверхні лівого стегна потерпілого могли бути спричинені одним гострим предметом, у тому числі клинком ножа, поданого на експертизу, суд вважає доведеним, що саме ОСОБА_13 спричинено потерпілому ОСОБА_18 також і сліпу колото-різану рану нижньої третини лівого стегна.

В той же час покази обвинуваченого ОСОБА_13 щодо вчинення ним вбивства ОСОБА_18 одноособово, надані у судовому засіданні, суд оцінює критично як такі, що повністю спростовані дослідженими у судовому засіданні доказами та спрямовані на уникнення від кримінальної відповідальності за більш тяжкий злочин вбивство, вчинене за попередньою змовою групою осіб, - у співучасті з обвинуваченими ОСОБА_12 та ОСОБА_14 .

Обвинувачений ОСОБА_14 , захисники ОСОБА_11 та ОСОБА_9 у судових дебатах вказали на незначну кількість нанесених потерпілому ударів 6, що, на їх переконання, спростовує доводи прокурора згідно обвинувального акта про бійку ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 з ОСОБА_18 , під час якої обвинувачені наносили удари по голові та тілу потерпілого, а також покази свідка ОСОБА_92 .

В той же час, як вбачається з висновку судово-медичної експертизи №41 від 06.06.2014, для їх спричинення потерпілому було нанесено не шість ударів, як вказує сторона захисту, а не менше шести ударів, смерть ОСОБА_18 наступила від нанесення не менше одного удару в грудну клітку. Також суд зауважує, що на трупі ОСОБА_18 виявлена обширна рвана рана ділянки м`яких тканин грудної клітки і ребер з відсутністю органів, які утворилися посмертно ймовірно від укусів тварин, що фактично виключає можливість встановлення тих тілесних ушкоджень та кількості ударів, на місці яких у подальшому утворилася обширна рвана ділянка м`яких тканин грудної клітки і ребер з відсутністю внутрішніх органів.

З висновку медико-криміналістичної експертизи №124 від 15.07.2014 року, фототаблиць та контактограм до нього, в передній та задній поверхнях куртки та штанів потерпілого виявлені сліди ковзання у вигляді потертості тканини, деформації та сплощення пучків волокон, виявлення частинок піску та глини, що утворилися від ковзання по травмуючій поверхні, якою могла бути поверхня землі (дороги). На підошві туфля на ліву ногу виявлено слід ковзання у вигляді ділянки потертості, накладень піску та глини на підошві, що утворились внаслідок ковзання підошви по травмуючій поверхні, якою могла бути поверхня землі (дороги). Три верхні ґудзики сорочки відсутні. В місці знаходження другого та третього ґудзиків зверху наявні сліди відриву. Відриви ґудзиків спричинені внаслідок перерозтягнення тканини тупими предметами. При цьому від перерозтягнення тканини сорочки могли утворитись і її розриви вверх та вниз від різаного пошкодження, що розташоване на межі з правим краєм лівої накладної кишені. В ділянці лівої плечової лямки виявлений її відрив на місці фіксації її ґудзика та розріз на межі з верхньою частиною лівого шва пройми. Відрив утворився від перерозтягнення лямки тупим предметом, а розріз заподіяний ріжучим предметом, яким міг бути ніж. Край розрізу на фрагменті плечової лямки та край розрізу на фрагменті цієї лямки, що залишився на сорочці, збігаються. Крім того, виявлений відрив правої плечової лямки в місці її фіксації до сорочки (ґудзик в цьому місці відсутній), що також утворився внаслідок перерозтягнення лямки тупим предметом (т.3 а.с. 112-131).

З огляду на вказаний висновок експертизи щодо виявлених слідів ковзання на передній та задній поверхнях куртки та штанів потерпілого, а також на підошві туфля, враховуючи покази ОСОБА_13 про те, що після вбивства ОСОБА_18 труп не переміщав, положення трупа не змінював, а вказане ОСОБА_13 місце вбивства ОСОБА_18 відповідає місцю виявлення трупа згідно протоколу огляду місця події, суд вважає доведеним факт перетягування ОСОБА_18 до моменту заподіяння йому тілесного ушкодження у виді проникаючої колото-різаної рани передньої поверхні грудної клітки зліва.

Крім того, відповідно до протоколу огляду трупа від 01.05.2014, що проводився у морзі Снятинської ЦРЛ, крім вказаних у протоколі (т.2 а.с.187-212) ушкоджень на одягу та тілі ОСОБА_18 зазначено, що на тильній поверхні правої китиці трупа виявлено переривчасте садно (т.2 а.с.213-215).

При цьому суд зауважує, що згідно показів учасників ОСОБА_13 та ОСОБА_18 були приблизно однакового росту, ОСОБА_18 худіший від ОСОБА_13 , однак ОСОБА_18 , будучи працівником правоохоронного органу, мав фахову фізичну підготовку, а ОСОБА_13 , з його ж показів, знаходився у стані сильного алкогольного сп`яніння. Таким чином, подолання опору потерпілого ОСОБА_18 та його волочіння як задньою, так і передньою поверхнею тіла неможливо було здійснити ОСОБА_13 одноособово.

Також згідно вказаного висновку медико-криміналістичної експертизи №124 від 15.07.2014, враховуючи характер плям крові на одязі, відсутність поздовжніх потьоків крові, слід вважати, що в момент заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень він в основному перебував в горизонтальному положенні. При цьому не виключено, що в момент першого удару (перших ударів) він міг перебувати у вертикальному положенні. Характер і розташування пошкоджень одягу та тілесних ушкоджень свідчать, що в момент їх заподіяння потерпілий був повернутий до нападника передньою поверхнею тіла.

За таких обставин суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 спільно після нанесення ОСОБА_18 . ОСОБА_13 колото-різаної рани стегна перетягнули ОСОБА_18 до потічка між селами, а у подальшому ОСОБА_12 та ОСОБА_14 утримували ОСОБА_18 у той час, коли ОСОБА_13 наніс ОСОБА_18 один удар ножем в грудну клітку зліва,

В той же час суд зауважує, що у судовому засіданні не підтверджено утримування ОСОБА_12 та ОСОБА_14 . ОСОБА_18 саме у вертикальному положенні у момент нанесення ОСОБА_13 удару ножем у грудну клітку. Як вже вказував суд, враховуючи характер плям крові на одязі, відсутність поздовжніх потьоків крові, слід вважати, що в момент заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень він в основному перебував в горизонтальному положенні.

Зважаючи на масивну внутрішню та зовнішню кровотечу внаслідок проникаючої колото-різаної рани передньої поверхні грудної клітки зліва, ОСОБА_18 помер на місці.

Вчинення вбивства ОСОБА_18 групою осіб підтверджується також показами свідка ОСОБА_70 , згідно яких останній в день події, проїжджаючи боковою дорогою попри ту, що йде у с.Вишнівка, бачив на верхній дорозі мікроавтобус металічного кольору, десь 300-350 метрів від мікроавтобуса внизу у полі ближче до нього було 4 хлопці, 1 з яких у синьому костюмі. Троє хлопців ловили того, що в синьому костюмі, били руками і ногами, знущалися. Той, що в костюмі, тікав, повз, виривався, коли впав, то підняли і всі били руками і ногами. Коли підняли, один з них вдарив того, що в синьому костюмі, в грудну клітку. Кількість ударів не рахував. Має добрий зір, але впізнати осіб не зможе, бо були далеко. Одяг їх теж був звичайний, пам`ятає тільки синій формений костюм того хлопця, що виривався і тікав. Не зупинявся і не втручався в бійку, щоб і його не побили, а коли ближче під`їхав до трактора, то вже події з-за пагорба не міг бачити.

Як вбачається з протоколу слідчого експерименту від 10.05.2017 (т.12 а.с.32-41), покази свідка ОСОБА_70 перевірено безпосередньо на місці. Вказане ним місце знаходження мікроавтобуса сірого кольору відповідає місцю застрягання автомобіля ОСОБА_12 згідно протоколу огляду місця події від 01.05.2014 та додаткового огляду місця події від 03.05.2014 (т.2 а.с.229-249), а також протоколам слідчих експериментів з обвинуваченим ОСОБА_13 (т.4 а.с.181-188, а.с. 235), зі свідками ОСОБА_75 (т.3 а.с.1-13) та свідком ОСОБА_91 (т.3 а.с. 24-34).

При цьому суд звертає увагу, що під час допиту свідка ОСОБА_70 безпосередньо у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 ствердив, що на час події він був одягнутий у червону спортивну куртку, а тому свідок, якщо б справді їх тоді бачив, то запам`ятав би це.

Згідно п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» від 07.02.2003 року №2, вчиненим за попередньою змовою групою осіб (п.12 ч.2 ст. 115 КК) умисне вбивство вважається тоді, коли в позбавленні потерпілого життя брали участь декілька осіб (дві і більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його виконання. За цей злочин несуть відповідальність і ті особи, котрі хоча й не вчинювали дій, якими безпосередньо була заподіяна смерть потерпілому, але будучи об`єднаними з іншими співвиконавцями вбивства єдиним умислом, спрямованим на позбавлення потерпілого життя, виконали хоча б частину того обсягу дій, який група вважала необхідним для реалізації цього умислу. З урахуванням конкретних обставин справи та змісту спільного умислу осіб, що вчинюють убивство за попередньою змовою, до таких дій належать: застосування на початку нападу насильства щодо потерпілого з метою приведення його у безпорадний стан з тим, щоб інший співучасник, скориставшись таким станом, заподіяв потерпілому смерть; подолання опору потерпілого з метою полегшити заподіяння йому смерті іншим співучасником; усунення певних перешкод, що в конкретній ситуації заважають іншій особі заподіяти потерпілому смерть або істотно ускладнюють це; ведення спостереження за потерпілим, іншими особами чи обстановкою безпосередньо перед убивством або під час його вчинення з метою забезпечити реалізацію спільного умислу тощо.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 14.11.2019 у справі №710/439/17, вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб означає спільне вчинення цього злочину декількома (двома і більше) суб`єктами злочину, які заздалегідь домовились про спільне його вчинення. Домовитись про спільне вчинення злочину заздалегідь означає дійти згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони. Таким чином, ця домовленість можлива на стадії до готування злочину, а також у процесі замаху на злочин. Як впливає із ч.2 ст.28 КК України, домовленість повинна стосуватися спільності вчинення злочину (узгодження об`єкта злочину, його характеру місця, часу, способу вчинення, змісту виконуваних функцій тощо). Така домовленість може відбутися у будь-якій формі усній, письмовій, за допомогою конклюдентних дій тощо. Учасники вчинення злочину такою групою діють як співвиконавці. При цьому конклюдентними вважають мовчазні дії, з яких можна зробити висновок про дійсні наміри особи. Це, наприклад, обмін жестам, мімікою, певними рухами, внаслідок чого дії співучасників стають узгодженими.

Крім того, суд зауважує, що згідно показів обвинуваченого ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_93 , 28.04.2014 в другій половині дні ОСОБА_12 залишив мікроавтобус «Opel Vivaro» не на подвір`ї за своїм місцем проживання, а у дворі односельчанина - свідка ОСОБА_93 , вказавши, що на кілька днів. До того обвинувачений ОСОБА_12 залишав автомобіль у свідка ОСОБА_93 двічі, коли йшов на город, але жодного разу до цього не залишав їм ключі від мікроавтобуса. Наступного дня свідок ОСОБА_68 з братом вказаним мікроавтобусом їздив за покупками, тоді поліція і вилучила мікроавтобус ОСОБА_12 . Сам ОСОБА_12 ввечері 28.04.2014 поїхав у м.Львів, де і був затриманий 17.05.2014.

Цього ж дня, 28.04.2014, виїхав за межі України і обвинувачений ОСОБА_14 . Як вбачається з показів обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та власне ОСОБА_14 , а також свідків ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_89 , на час прибуття свідків для допомоги у витягуванні мікроавтобуса ОСОБА_12 , що застряг на польовій дорозі поблизу місця вбивства ОСОБА_18 , ОСОБА_14 вже не було, на місці були тільки обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . При цьому свідок ОСОБА_59 вказав, що йому зателефонував ОСОБА_12 з проханням про допомогу у витягуванні автомобіля близько 9-10 год ранку, а свідок захисту ОСОБА_71 (батько обвинуваченого ОСОБА_14 ) вказав, що близько 7 год 50 хв зателефонувала його дружина та повідомила про дзвінок ОСОБА_73 з проханням забрати його біля поля під лісом, оскільки автомобіль, яким він їхав, застряг у полі. Близько 8 год 8 год 05 хв забрав сина з обумовленого місця і відвіз додому, а звідти близько 9 год на автовокзал для подальшого виїзду ОСОБА_73 за межі України.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_18 з показів обвинувачених, свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_84 здійснив посадку в мікроавтобус ОСОБА_12 28.04.2014 близько 7 год на зупинці у с.Балинці, за кілька кілометрів до встановленого місця застягання мікроавтобуса та місця вбивства ОСОБА_18 , враховуючи, що ОСОБА_18 було спричинено тілесні ушкодження нанесенням не менше 6 ударів, зі слів ОСОБА_14 батько, свідок ОСОБА_71 забрав його від місця, що знаходиться на відстані приблизно 2 км від місця застрягання автобуса, зі слів свідка ОСОБА_94 , забрав ОСОБА_14 приблизно о 8 год 8 год 05 хв, суд вважає, що вбивство ОСОБА_18 вчинено обвинуваченими ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у період часу з 7 год 20 хв до 7 год 45 хв 28.04.2014 за попередньою змовою групою осіб, про що свідчить узгодженість їх дій.

Також суд заважує, що обвинувачений ОСОБА_14 , покинувши 28.04.2014 після вбивства ОСОБА_18 територію України, за кордоном користувався документами на інше прізвище, а не власне. В Україну самостійно не повертався, а був затриманий на території Швейцарії 24.09.2016 та в подальшому екстрадований в Україну (т.11 а.с.218-219, т.12 а.с.44-49).

Згідно постанови Верховного Суду від 19.03.2020 по справі №314/1905/17, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»). Розумний сумнів це такий непереборний сумнів, який залишається у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду щодо винуватості обвинуваченого чи підсудного після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обгрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати обвинуваченого винним. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Застосовуючи цей стандарт доведення, необхідно враховувати, що розумний сумнів не повинен бути суто умоглядним, а має грунтуватися на певних установлених судом обставинах або недоведеності важливих для справи обставин, що дає підстави припускати такий розвиток подій, який суперечить версії обвинувачення і який неможливо спростувати наданими сторонами доказами (постанова Верховного Суду від 08.10.2019 у справі №195/1563/16-к).

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що винуватість обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у вчиненні інкримінованого їм злочину доведена поза розумним сумнівом та кваліфікує їх дії за п.12 ч.2 ст.115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, за попередньою змовою групою осіб.

Що стосується доводів потерпілих ОСОБА_15 і ОСОБА_16 про те, що обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вбили ОСОБА_18 саме через службу останнього у правоохоронних органах і необхідність додаткової кваліфікації дій обвинувачених з даного приводу, то суд зауважує, що відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження.

В той же час, стороною обвинувачення не надано суду жодного доказу вчинення кримінального правопорушення обвинуваченими ОСОБА_12 та ОСОБА_14 у стані алкогольного сп`яніння. Як вбачається з показів обвинувачених та свідків, у стані алкогольного сп`яніння на час вчинення злочину знаходився тільки обвинувачений ОСОБА_13 . З огляду на викладене, суд вважає підтвердженим наявність обставини, що обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння виключно у обвинуваченого ОСОБА_13 , що ним визнається, а щодо обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_14 вказану обставину суд вважає непідтвердженою.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_12 , суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким, дані про особу винного, зокрема те, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, з вищою освітою, не працює, на час вчинення злочину одружений, на даний час шлюб розірвано, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_95 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; проживає спільно з батьками, 2 братами та сестрою, батько - ОСОБА_96 з 2018 року є інвалідом 3 групи внаслідок загального захворювання з порушенням опорно-рухового апарату; обвинувачений за медичною допомогою до лікарів нарколога та психіатра не звертався, на обліку не перебуває (т.4 а.с.142-143, т.4 а.с.232), згідно висновку судово-психіатричного експерта №177 від 16.06.2014 ОСОБА_12 психічними розладами не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій; в період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину, перебував у стані і перебуває на даний час, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними; застосування примусових заходів не потребує (т.4 а.с.53-55); відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 (т.4 а.с.53-55, 138-145, 232; т.11 а.с.144-147).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_13 , суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що є особливо тяжким злочином, дані про особу винного, зокрема те, що ОСОБА_13 згідно ст.89 КК України раніше несудимий, раніше притягувався до адміністративної відповідальності та доставлявся в ІТТ, за місцем проживання та навчання характеризується нейтрально - через невідвідування шкоди та неуспішність залишався на повторний курс, однак у колективі був товариський, агресивності не проявляв; неодружений, неповнолітніх дітей не має, на обліку ОПНЛ №3 не перебуває, згідно висновку судово-психіатричного експерта №380 від 03.12.2014 ОСОБА_13 психічними розладами не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій; в період часу, що відноситься до інкримінованого злочину, перебував у стані і перебуває на даний час, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними; застосування примусових заходів не потребує (т.3 а.с. 63-67; т.4 а.с.128, 147-152,154-160, 220-223, 226-232); щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння як обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_13 .

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_14 , суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, дані про особу винного, зокрема те, що він раніше не судимий, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, отримав базову вищу освіту, офіційно не працює, на даний час неодружений, має на утриманні 2 малолітніх дітей; проживає спільно з батьками, сестрою та племінницею; за медичною допомогою до лікарів нарколога та психіатра не звертався, на обліку не перебуває, згідно висновку судово-психіатричного експерта №109/2017 від 04.05.2017 ОСОБА_14 психічними розладами не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій; в період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину, перебував у стані і перебуває на даний час, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними; застосування примусових заходів не потребує (т.11 а.с.202-217); відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_14 .

За таких обставин суд вважає, що покарання обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 слід призначити у межах санкції інкримінованого їм злочину, пов`язане з ізоляцією від суспільства, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для їх виправлення та для запобігання вчиненню злочинів як ними, так і іншими особами.

Вирішуючи цивільні позови потерпілих цивільних позивачів ОСОБА_15 та ОСОБА_16 з урахуванням уточнених позовних вимог у даному кримінальному провадженні суд керується наступним.

Відповідно до ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Потерпілою ОСОБА_15 заявлено цивільні позови, за змістом яких просила стягнути на її користь в солідарному порядку з обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 75 тис грн. на відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди (витрати на поховання), а також стягнути з кожного з обвинувачених в її користь по 500 тис грн на відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином. Потерпілою ОСОБА_16 заявлено цивільний позов до ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 про відшкодування в її користь заподіяної злочином моральної шкоди у розмірі по 500 тис грн. з кожного.

Обвинувачений ОСОБА_13 позовні вимоги ОСОБА_15 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 75 тис грн. визнав у повному обсязі, про відшкодування моральної частково на суму 250 тис грн., позовну вимогу ОСОБА_16 про відшкодування моральної шкоди визнав частково на суму 250 тис грн.. Обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_14 цивільні позови ОСОБА_15 та ОСОБА_16 не визнали.

Цивільний позов ОСОБА_15 в частині відшкодування матеріальної шкоди, що складається витрат на поховання та підтверджено відповідними документами (т.6 а.с.151-153) слід задовольнити у повному обсязі, стягнувши вказану майнову шкоду солідарно з обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Що стосується морального відшкодування, то суд виходить з наступного. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, у тому числі, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо членів її сім`ї.

Беручи до уваги моральні страждання потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які вони пережили внаслідок смерті свого сина та брата відповідно, зокрема, сильні душевні страждання, нервово-емоційне напруження, погіршення стану здоров`я, душевного дискомфорту, втрата спокою та нормального життєвого ритму, виходячи з вимог розумності, справедливості, враховуючи характер вчиненого діяння, обставини справи, ступінь вини ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , вимоги ч.1 ст.3 Конституції України, згідно якої людина, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканість і безпека визнається в Україні найвищою соціальною цінністю, ст.27 Конституції України, згідно якої кожна людина має невідємне право на життя, ніхто не може бути самовільно позбавлений життя, слід стягнути з обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 по 250 тис грн. з кожного на відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином потерпілій ОСОБА_15 , а також по 250 тис грн. з обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином потерпілій ОСОБА_97 , а в решті позовних вимог - відмовити.

Підстав для зміни раніше обраних до обвинувачених запобіжних заходів до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 у справі №663/537/17, якщо особа вчинила злочин у період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VII (зворотна дія Закону як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч.1 ст.5 КК України), а тому слід зарахувати в строк відбуття покарання обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 строк попереднього ув`язнення за правилами, передбаченими ст.72 КК України в редакції Закону України №836-VIII - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Питання речових доказів та документів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз відповідно до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинувачених.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 129, 370, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, та призначити йому покарання позбавлення волі на строк чотирнадцять років.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід тримання під вартою ОСОБА_12 залишити без змін. Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_12 рахувати з часу фактичного затримання 17 травня 2014 року. Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_12 строк попереднього ув`язнення з 17.05.2014 до 10.08.2019 та з 14.08.2019 до дня набрання вироком законної сили за правилами, передбаченими ст.72 КК України в редакції Закону України №836-VIII - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_13 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, та призначити йому покарання позбавлення волі на строк чотирнадцять років.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід тримання під вартою ОСОБА_13 залишити без змін.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_13 рахувати з часу фактичного затримання 19 листопада 2014 року. Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_13 строк попереднього ув`язнення з 19.11.2014 до 10.08.2019 та з 14.08.2019 до дня набрання вироком законної сили за правилами, передбаченими ст.72 КК України в редакції Закону України №836-VIII - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_14 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, та призначити йому покарання позбавлення волі на строк чотирнадцять років.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід тримання під вартою ОСОБА_14 залишити без змін.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_14 рахувати з часу фактичного затримання 24 вересня 2016 року. Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_14 строк попереднього ув`язнення з 24.09.2016 до 10.08.2019 та з 14.08.2019 до дня набрання вироком законної сили за правилами, передбаченими ст.72 КК України в редакції Закону України №836-VIII - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільні позови ОСОБА_15 з урахуванням уточнених позовних вимог задовольнити частково. Стягнути солідарно з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 у користь ОСОБА_15 , 1959 р.н., жительки АДРЕСА_4 75000 грн (сімдесят п`ять тисяч гривень) на відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди. Стягнути з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 у користь ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительки АДРЕСА_4 , по 250 000 грн (двісті п`ятдесят тисяч гривень) з кожного обвинуваченого на відшкодування моральної шкоди. У решті позову відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_16 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 у користь ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жительки АДРЕСА_3 , по 250 000 грн (двісті п`ятдесят тисяч гривень) з кожного обвинуваченого на відшкодування моральної шкоди. У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у солідарному порядку в дохід держави із зарахуванням на рахунок UA0009612, отримувач: ГУК в Івано-Франківській обл. /ТГ м.Івано-Франківськ/24060300, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код отримувача: 37951998, код класифікації доходів: 24060300 "Інші надходження"- 12718 грн 60 коп (дванадцять тисяч сімсот вісімнадцять гривень шістдесят копійок) процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз: №09/12-0534 від 04.05.2014 368, 94 грн (т.3 а.с.172), №09/12-0531 від 05.06.2014 -860,86 грн (т.3 а.с.176), №09/12-0956 від 29.08.2014 - 1352,78 грн (т.3 а.с.183), №09/12-0535 від 05.06.2014 491,92 грн (т.3 а.с.194), №09/12-0536 від 03.06.2014 491,92 грн (т.3 а.с.200), №09/12-0532 від 06.06.2014 - 737,88 грн (т.3 а.с.207), №09/12-0530 від 04.06.2014 368,94 грн (т.3 а.с.214), №09/12-0533 від 05.06.2014 368,94 грн (т.3 а.с.219), №106 від 19.05.2014 294,84 грн (т.3 а.с.224), №105 від 19.05.2014 196,56 грн (т.3 а.с.228), №103 від 13.05.2014 - 393,12 грн (т.3 а.с.232), №102 від 15.05.2014 737,88 грн (т.3 а.с.239), №170 від 31.07.2014 614,90 грн (т.3 а.с.249), №255 від 27.05.2014 1106,82 грн (т.4 а.с.10), №256 від 22.05.2014 786,24 грн (т.4 а.с.25), №283 від 12.06.2014 860,86 грн (т.4 а.с.44), №271 від 28.11.2014 589,68 грн (т.4 а.с.201), №09/12-1415 від 26.12.2014 1106, 82 грн (т.4 а.с.212), №1.2-234/17 від 11.05.2017 988,70 грн (т.12 а.с.27).

Речові докази: згідно постанов від 01.06.2014 особисті речі ОСОБА_18 , піднігтьовий вміст, сліди пальців рук ОСОБА_18 на дактилокарті, держак та уламки від лопати, гіпсовий зліпок шин (т.4.а.с.130-131) знищити; паспорт громадянинаУкраїни та закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_14 (т.4 а.с.132) повернути ОСОБА_14 ; одяг ОСОБА_17 (т.4 а.с.133) повернути ОСОБА_17 ; одяг та взуття ОСОБА_12 (т.4 а.с.134) повернути ОСОБА_12 ; згідно постанов від 01.06.2014 та 15.09.2014: автомобіль марки «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_2 - повернути власнику ОСОБА_98 , спортивну кофту та покривало з автомобіля повернути ОСОБА_12 , мікрооб`єкти з сидінь автомобіля знищити (т.4.а.с.135, т.4 а.с.137); згідно постанови від 15.09.2014: вилучені під час затримання ОСОБА_12 речі та документи (т.4 а.с.136) повернути ОСОБА_12 ; згідно постанови від 29.12.2014 (т.4 а.с.225): одяг ОСОБА_13 повернути ОСОБА_13 , CD-диск з відеозаписом слідчого експерименту зберігати при матеріалах кримінального провадження; згідно постанови від 16.09.2014 (т.4 а.с.234): CD-диски з інформацією операторів мобільного зв`язку зберігати при матеріалах кримінального провадження; згідно постанови від 12.05.2017 (т.12 а.с.42-43): одяг ОСОБА_18 та ніж, вилучений під час огляду місця події знищити.

Арешт на майно: речі потерпілого ОСОБА_18 , вилучені під час огляду місця події 01.05.2014 (згідно ухвали від 06.05.2014, т.3 а.с.61) та ніж, вилучений під час огляду місця події 02.03.2017 (згідно ухвали від 05.04.2017, т.12 а.с.15); автомобіль марки «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_2 , згідно ухвали від 06.05.2014 (т.3 а.с.59) - до вступу вироку в законну силу залишити без змін, після набрання вироком законної сили скасувати.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

С У Д Д І :

___________________ ________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3