Справа №127/3345/21
Провадження №1-кп/127/174/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
перекладача ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000544, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 жовтня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувають матеріали кримінального провадження №0000544 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні і просив об`єднати обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000544 з об`єднаним кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст. 185 КК України, в зв`язку з обвинуваченням однієї і тієї ж самої особи, судовий розгляд провести у відкритому судовому засіданні. Також просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб, яке мотивував тим, що існують ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема:
переховування обвинуваченого від суду, оскільки ОСОБА_8 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, оскільки останній намагався з місця вчинення злочину втекти;
незаконного впливу обвинуваченого на потерпілого та свідків, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі, ОСОБА_8 матиме можливість незаконного впливу на потерпілого та свідків;
вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_8 скоїв ряд кримінальних правопорушень у період непогашеної судимості.
Доповнив, що застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:
особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу обвинуваченого, його репутацію та соціальні зв`язки;
особиста порука, оскільки у ОСОБА_8 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього до суду на першу вимогу;
домашній арешт, оскільки ОСОБА_8 в неповній мірі зможе виконувати покладені на нього обов`язки під час такого запобіжного заходу;
Підставами для продовження вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стали наявність обвинувачення у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінальному правопорушенні та наявність ризиків, визначених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також прокурор вважає, що для забезпечення своєчасної явки в судові засідання до Вінницького міського суду Вінницької області, забезпечення належного виконання покладених на нього обов`язків, є доцільним продовжити ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи особу обвинуваченого, обставини кримінального правопорушення, наявні ризики, а також те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, просив визначити розмір застави в сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 600 гривень.
Потерпіла підтримала думку прокурора.
Обвинувачений не заперечив проти призначення справи до судового розгляду та проти об`єднання справ, заперечив проти продовження йому запобіжного заходу.
Захисник ОСОБА_5 не заперечив щодо призначення судового розгляду у даному кримінальному провадженні та підтримав думку свого підзахисного, щодо відмови прокурору у продовженні йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики на які посилається прокурор нічим не доведені. Також доповнив, що обвинувачений має де жити, постійно працює, має мати яка проживає в м. Луганськ, але обвинувачений постійно з нею на зв`язку, також має цивільну дружину, дитину, але немає паспорту тому не може зареєструвати свої відносини з дружиною. Також не заперечив проти об`єднання кримінальних проваджень водно провадження.
Обвинувачений ОСОБА_9 не заперечив проти об`єднання та призначення справи до судового розгляду, заперечив проти подальшого утримання ОСОБА_8 під вартою.
Захисник ОСОБА_6 не заперечила проти призначення справи до судового розгляду та об`єднання кримінальних проваджень, щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою поклалась на розсуд суду. Крім того, заявила суду клопотання про об`єднання кримінального провадження № 0001498 по обвинуваченню ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 листопада 2019 року, яке перебуває в провадженні судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_11 з даним кримінальним провадженням.
Заслухавши думку учасників процесу суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими ст. 217 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали обвинувальних актів та враховуючи, що в кримінальних провадженнях обвинувачується одна і та сама особа ОСОБА_8 , з метою найбільш повного, всебічного та об`єктивного розгляду кримінальних проваджень, суд вважає, що зазначені обвинувальні акти підлягають об`єднанню.
Кримінальне провадження підсудне Вінницькому міському суду Вінницької області.
Підстави для прийняття рішення, передбаченого пунктами 1-4 ч.3 ст.314 КПК України відсутні. Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Враховуючи зазначене, суд вважає, що обвинувальний акт може бути призначений до судового розгляду, який слід призначити у відкритому судовому засіданні, оскільки відсутні підстави, передбачені ч.2 ст. 27 КПК України.
Судовий розгляд у кримінальному провадженні, відповідно до ч.1 ст. 31 КПК України провести суддею одноособово.
Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, суд приймає до уваги, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжений.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Враховуючи наведене та дослідивши матеріали обвинувального акту суд вважає, що обвинуваченому необхідно продовжити строк тримання під вартою, в зв`язку з тим, що він обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, обвинувачений може продовжити свою злочинну діяльність, переховуватись від суду, вчиняти нові злочини, незаконно впливати на потерпілого та свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
При цьому суд, враховує вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особи обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, зокрема, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а тому суд не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою як такого, що недостатній для запобіганню ризикам та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК(абз.5 п.18 Листа ВССУ № 511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України»).
На думку суду, в клопотаннях обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, враховуючи обставини кримінального правопорушення, їх наслідки, тяжкість покарання за скоєний злочин, особу обвинуваченого, відсутність стримуючих факторів соціального характеру, тому суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що обвинувачений перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. При цьому, підстав для застосування ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу судом не встановлено.
З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та неможливим і саме тримання під вартою може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, а тому дане клопотання суд вважає обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає до задоволення.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Крім того, судом врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя/суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом.
Слідчому судді, суду необхідно враховувати, що застава може бути застосована до особи, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У таких випадках її розмір підлягає визначенню в ухвалі суду. Слідчому судді, суду слід зважати, що визначені у ч. 5 ст. 182 КПК чіткі розміри застави дають можливість досягти мети запобіжного заходу без обмеження права на свободу та особисту недоторканність. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень, що сприяє виконанню завдань кримінального провадження. Суду необхідно враховувати майновий стан підозрюваного, обвинуваченого та не допускати встановлення такого розміру застави як альтернативи триманню під вартою, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави (абз.2-4 п.16 Листа ВССУ № 511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України»).
Згідно п.2 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи викладене та майновий стан обвинуваченого суд вважає, що з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу ОСОБА_8 необхідно визначити заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Також, на підставі викладеного суд приходить до висновку, що об`єднання кримінальних проваджень по обвинуваченню ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 листопада 2019 року, яке перебуває в провадженні судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_11 з даним кримінальним провадженням є недоцільним та недоречним та не буде сприяти оперативному, всебічному, повному та об`єктивному розгляду даних проваджень, тому дане клопотання до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 197, 199, 314, 315, 316, 334, 369, 370, 372 КПК України, ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» суд,-
У Х В А Л И В:

Кримінальне провадження №0000544 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, призначити до судового розгляду.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000544 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 передбаченого ч.2 ст. 185 КК України (№1-кп/127/174/21), об`єднати в одне провадження з об`єднаним кримінальним провадженням відомості про, яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст. 185 КК України (№127/17740/16-к) , присвоївши номер №127/17740/16-к.
Судовий розгляд об`єднаного кримінального провадження провести суддею одноособово у відкритому судовому засіданні, яке призначити на 10.00 год. 26 березня 2021 року.
В судове засідання викликати прокурора, обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу з утримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про об`єднання кримінального провадження № 0001498 по обвинуваченню ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 листопада 2019 року, яке перебуває в провадженні судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_11 відмовити.
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити ОСОБА_8 строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) діб.
Ухвала суду про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою діє з 18 березня 2021 року по 16 травня 2021 року включно.
Визначити ОСОБА_8 заставу в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень. У разі внесення застави покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:
-прибувати на виклики суду за першою вимогою;
- не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
- утримуватись від спілкування з особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.
Виконання ухвали суду доручити прокурору ОСОБА_3 та начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань ( №1)».

Ухвала суду в частині продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду впродовж 5 днів з дня її проголошення, в іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя: