Справа № 462/1444/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/311/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2021 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 06 березня 2021 р. про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави у кримінальному провадженні № 0000056 від 05.03.2021р.,
за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

встановила:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 , погоджене в.о. керівника Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_10 .
Застосовано до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000056 від 05.03.2021 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк дії ухвали по 03.05.2021 року включно.
Слідчий суддя суду першої інстанції вмотивовуючи своє рішення, про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у незаконному позбавлення волі та викраденні людини, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України та у вчиненні вимагання, тобто у вимозі передачі чужого майна, вчиненого з погрозою насильства над потерпілим, за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України. Дані злочини відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжкого, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 7 років.

Відповідно слідчим суддею було враховано специфіку злочинів, за якими оголошено підозру, конкретні обставини, мотиви, час і місце, спосіб скоєння такого та тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним, а також було враховано дані про особу підозрюваного, який раніше судимий, офіційно не працевлаштований, не має постійного законного джерела доходів, на час вчинення даного кримінального правопорушення порушив умови перебування під цілодобовим домашнім арештом.

Таким чином слідчий суддя дійшов висновку, що можливість того, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі та будучи обізнаним про суворість передбаченого законом покарання за вчинене, може переховуватись від органів досудового розслідування, і в подальшому суду, незаконно впливати на потерпілого і свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, зважаючи на наведені обставини, реально існує.

Не зважаючи на те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, проте жодний більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам, наявність яких доведена в судовому засіданні слідчим та прокурором.

Не погоджуючись з даною ухвалою захисник ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному більш м`яких запобіжних захід не пов`язаний із позбавленням волі, зокрема у виді домашнього арешту.

На підтримку своїх апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана ухвала постановлена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону; не відповідає повноті судового розгляду; висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує, що із тексту даної ухвали вбачається, що суд першої інстанції не в достатній мірі провів аналіз наданих йому доказів та документів.

Апелянт вважає, що до підозрюваного ОСОБА_7 можливе застосування домашнього арешту, а тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що жоден ризик, передбачений ст. 177 КПК України, слідчим та прокурором не доведений. Вказує, що до клопотання слідчого не додано жодного суттєвого доказу, які б підтверджували наявність обґрунтованої підозри. Захисник вважає необґрунтованим та недоведеним, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам. Покликається на дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання та праці, злочин вчинив по необережності, а пред`явлена підозра є необґрунтованою та не підтверджена доказами. За таких обставин, за не доведеності заявлених процесуальних ризиків, утримання ОСОБА_7 під вартою захисник вважає незаконним.

Заслухавши доповідача, міркування захисника - адвоката ОСОБА_6 , підтримане підозрюваним ОСОБА_7 , які просили задоволити апеляційну скаргу захисника, думку прокурора про залишення ухвали суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення, дослідивши матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

05.03.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 60000056 були внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч.2 ст. 189 КК України (а.с.7-8).

05.03.2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч.2 ст. 189 КК України, яку ним та захисником було підписано (а.с.9-11).

Згідно матеріалів провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч.2 ст. 189 КК України, за які передбачено покарання до 5 років позбавлення волі та від 3 до 7 років позбавлення і другий злочин віднесений законом до категорії тяжких.

Рішення про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлене з дотриманням ст.ст. 177, 178 КПК України.

Колегія суддів вважає, що прокурором доведено існування ризиків, які є підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого, при цьому врахувавши наявність обставин, передбачених ст. 183 КПК України, дані про особу підозрюваного, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у скоєнні кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюють саме ОСОБА_7 ; наявність ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, особу підозрюваного, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не працевлаштований, немає постійного джерела доходів; на час вчинення даних злочинів порушив умови перебування під цілодобовим домашнім арештом та прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зокрема було враховано, що ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні злочину проти волі, честі та гідності особи тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, а також у скоєнні кримінального правопорушення проти власності за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 7 років. Крім того за злочини проти власності ОСОБА_7 був неодноразову засуджений, однак на шлях виправлення не став.

Зазначене вище свідчить про те, що є ризики того, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи захисника, зазначені в апеляційній скарзі, про те, що в судовому засіданні суду першої інстанції не достатньо проведено аналіз наявних у матеріалах провадження доказів щодо можливості застосування до підозрюваного іншого ніж тримання під вартою, більш м`якого запобіжного заходу, не знайшли підтвердження в суді апеляційної інстанції та висновків суду першої інстанції не спростовують.

З огляду на вищевказане, доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного про недоведеність у справі наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, щодо особи підозрюваного ОСОБА_7 та наявність підстав для застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів апеляційного суду підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачає та залишає оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

постановила :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 06 березня 2021 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави у кримінальному провадженні № 0000056 від 05.03.2021 залишити без змін.
Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді: