Справа № 635/625/17
Провадження № 1-кп/635/318/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2021 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу поліції № 3 Харківського РУП №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0004414 від 18.11.2015, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого відділу поліції № 3 Харківського РУП №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0004414 від 18.11.2015, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 .
Під час досудового розслідування встановлено, що в провадженні СВ відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004414 від 18.11.2015, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.11.2015, приблизно о

03 год. 00 хв., громадянин ОСОБА_7 , знаходився поблизу будівлі клубу «Л-Клуб», який розташований за адресою: с. Лізогубівка,

вул. Центральна, 92, Харківського району та області, де також на той час перебував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким у

ОСОБА_7 виникла сварка в ході якої, ОСОБА_7 , проявляючи зневагу, та керуючись особистою неприязню застосував до нього фізичне насильство, а саме завдав йому удар рукою в область обличчя, а саме щелепи, спричинивши йому таким чином згідно висновку судово-медичної експертизи №1337-Ая від 24.03.2016 двобічний перелом нижньої щелепи лівого суглобного відростку та тіла на рівні 1-го зуба на нижній щелепи праворуч, тобто травму яка не є небезпечною для життя в момент заподіяння, а спричинила за собою тривалий розлад здоров`я і відноситься до ушкодження середньої тяжкості.

03.05.2016 ОСОБА_7 був запрошений до Харківського ВП ГУ НП в Харківській області для дачі пояснень щодо події, яка мала місце 01.11.2015 поблизу «Л-Клубу» в с. Лизогубівка. 03.05.2016, останньому вручено повістки про виклик на 04, 05 та 06 травня 2016 року для повідомлення про підозру у вчиненні злочину. На жоден з викликів ОСОБА_7 не з`явився. 04.05.2016 до Харківського ВП надійшла заява від ОСОБА_7 про те, що він не з`явиться на виклик з причин поганого самопочуття, крім того, в заяві попросив письмово повідомити його процесуальний статус. ОСОБА_7 повідомлено письмово, що він не має процесуального статусу і викликається для повідомлення про підозру. Далі, ОСОБА_7 перестав відповідати на телефонні виклики та при виїзді за місцем його мешкання двері ніхто не відчиняв.

05.01.2017 на адресу, яка вказана як місце реєстрації ОСОБА_7 , листом на замовлення направлено повістки про виклик останнього на 16 та 17 січня 2017 року для вручення повідомлення про підозру та допиту в якості підозрюваного. Згідно повідомлення «Укрпошта» повістки отримані особисто ОСОБА_8 (мати підозрюваного).

06.02.2017 проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню зупинено у зв`язку із розшуком підозрюваного ОСОБА_7

23.02.2017 проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню відновлено для обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

16.03.2017 ОСОБА_7 не з`явився в судове засідання з приводу зміни щодо нього запобіжного з домашнього арешту на тримання під вартою. Слідчим суддею винесено ухвалу про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Після чого, проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню було зупинено у зв`язку із розшуком підозрюваного ОСОБА_7

13.08.2020 проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню було відновлено для обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Підозрюваний ОСОБА_7 до Харківського районного суду Харківської області для участі в розгляді клопотання про обрання стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не з`явився і про причини неявки не повідомив, що прямо вказує на те, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування. Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишено без розгляду. Слідчим суддею Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_9 винесено ухвалу про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7

13.08.2020 проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню зупинено у зв`язку із розшуком підозрюваного ОСОБА_7

11.02.2021 проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню відновлено для обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

15.02.2021 ухвалою Харківського раойнного суду Харківської області надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Лизогубівка Харківського району Харківської області, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
06.04.2021 ОСОБА_7 затримано на підстав ст. 191 КПК України.

Обґрунтованість підозри в повному обсязі підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: показаннями потерпілого

ОСОБА_5 , який пояснив, що 01.11.2015, близько 03.00 год., поблизу приміщення «Л-Клубу» в с. Лизогубівка, ОСОБА_7 , наніс йому удар кулаком в область щелепи. Показаннями свідка ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які чітко вказали, що удар ОСОБА_5 наніс ОСОБА_7 , висновком експерта

№1337-Ая/16 від 24.03.16 згідно якого у ОСОБА_5 має місце тілесне ушкодження середньої тяжкості, протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_5 , в ході якого потерпілий вказав на механізм нанесення йому удару.

В судовому засіданні прокурором та слідчим підтримано зазначене клопотання з посиланням на існування єдиного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_6 заперечували проти задоволення поданого клопотання, посилаючись на ту обставину, що підозрюваний має постійне місце мешкання та реєстрації, раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, став на шлях виправлення, не переховується від органів досудового розслідування, являвся за кожною вимогою слідчого, не знав про його розшук та підозру, розкаюється у скоєному, примирився з потерпілим та повністю відшкодував завдану шкоду, у зв`язку з чим просили відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та не застосовувати до підозрюваного запобіжний захід, пов`язаний з позбавленням волі. Крім того, наголосили, що коли підозрюваний дізнався про оголошення його в розшук, одразу прибув на територію України та разом із захисником добровільно з`явився до слідчого, у скоєнному злочині розкаявся, відшкодував шкоду, надав покази. До матеріалів справи додали, зокрема копію письмового повідомлення слідчому органу про намір підозрюваного добровільно здатись правоохоронним органам України та сприяти встановленню істини у даному кримінальному провадженні, а також намір перетнути державний кордон України 05.04.2021 на КПП «Гоптівка» близько 6-7 години.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти клопотання слідчого та прокурора, зазначив, що претензій до ОСОБА_7 не має, вони уклали мирову угоду, тому підстави для застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою відсутні. Крім того, надав до суду письмове клопотання, в якому зазначив, що претензій матеріального та морального характеру до підозрюваного не має, заподіяну йому шкоду відшкодовано в повному обсязі, просить не застосовувати до підозрюваного запобіжний захід пов`язаний з позбавленням волі.

Вислухавши у судовому засіданні пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані суду докази, судом встановлено наступне.

Докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; або вчините інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У кожному випадку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу або продовження його застосування слідчий суддя, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.

Слідчий суддя погоджується з наведеним у клопотанні слідчого та доведеним в судовому засіданні прокурором ризиком, передбаченим п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

У розумінні положень п. 4 ч. 1 ст. 184, п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України доведення обставин, які свідчать про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, покладається саме на слідчого та прокурора.

Між тим, відповідно до позиції, викладеної у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При цьому, в контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини встановлюється існування презумпції на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення від 24.07.2003 у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії»).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 15.11.96 у справі «Чахла проти Сполученого Королівства», «будь-яке позбавлення волі має здійснюватися не тільки відповідно до основних процесуальних норм національного права, а також відповідати меті ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11, тобто захищати людину від свавільного позбавлення волі».

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши запобіжний захід. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Одночасно, слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеного ризику.
При цьому суд встановив, що прокурор, слідчий не звернули уваги на наявність у підозрюваного достатньої мотивації до належного виконання своїх процесуальних обов?язків без необхідності застосування такої крайньої міри запобіжного заходу, як тримання під вартою.
Крім того, не наведено ніякого більше ризику, окрім як переховування від органів досудового розслідування та суду.
Також судом встановлено, що в клопотанні зазначено, що ОСОБА_7 вже вчиняв кримінальні правопорушення та на шлях виправлення не став, однак в матеріалах справи міститься вимога про судимість, відповідно до якої ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності ніколи не притягувався.
В зв`язку з цим, зазначені вище обставини, на думку суду, дають підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
В даному випадку суд вважає, що прокурором та слідчим не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні, той факт, що негативних характеристик зі сторони обвинувачення відносно підозрюваного не надано, підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце мешкання та реєстрації, з`являється на всі виклики слідчого, примирився з потерпілим, добровільно відшкодував шкоду, співпрацює зі слідством, умисно не переховувався, бо не знав про існування підозри, яка не була йому вручена особисто, добровільно повернувся на територію України, завчасно повідомивши про це орган слідства, тому винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосованим до підозрюваного ОСОБА_7 , у зв`язку з чим слідчий суддя відмовляє в задоволенні поданого клопотання і вважає за необхідне застосувати до підозрюваного більш м?який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладанням на нього обов?язків прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою; повідомляти, слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання, роботи; не залишати територію Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Керуючись ст. 194 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання слідчого відділу поліції № 3 Харківського РУП №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0004414 від 18.11.2015, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 відмовити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на один місяць, а саме до 06.05.2021 включно, заборонивши в період часу з 22:00 до 07:00 наступного дня відлучатися з домоволодіння, в якому він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду.

Зобов`язати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за кожною вимогою;
- не відлучатися із смт. Лизогубівка Харківського району Харківської області, тобто із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
Ознайомити підозрюваного ОСОБА_7 під підпис з ухвалою про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Строк дії ухвали встановити до 06 травня 2021 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали проголошено 07.04.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1