ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1947/21 Справа № 190/529/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2021 року про відмову в зарахуванні строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2021 року було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого щодо зарахування йому строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання.
Як встановлено судом, 29 квітня 2014 року ОСОБА_7 вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку 2 роки, вирок набрав законної сили 30 травня 2014 року.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 вересня 2015 року ОСОБА_7 скасовано звільнення від відбування покарання та останнього направлено для відбування покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
21 травня 2018 року ОСОБА_7 затриманий в порядку виконання ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 вересня 2015 року.
Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2020 року ОСОБА_7 засуджений за вчинення кримінального правопорушення вчиненого 06 липня 2016 року за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 71, КК України до 6 років позбавлення волі, запобіжний захід не обирався, строк відбуття покарання відраховано з моменту фактичного затримання з 21 травня 2018 року.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 31 березня 2021 року вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2020 року залишено без змін, вирок набрав законної сили 31 березня 2021 року.
З урахуванням наведеного, суд дійшов до висновку, що зарахування часу перебування останнього в Дніпровській установі виконання покарань № 4 до часу направлення останнього до виправної колонії з 22 травня 2018 року по 16 січня 2021 року слід відмовити, оскільки на вказаний період ОСОБА_7 перебував в зазначеній установі вже як засуджений, а не як особа до якої було застосовано міру запобіжного заходу.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В своїй апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2021 року та постановити нову, якою зарахувати йому строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання з 21 травня 2018 року до 31 березня 2021 року, мотивуючи такі вимоги тим, що його тримання під вартою, як засудженого в СІЗО є незаконним та необґрунтованим, оскільки в порядку виконання рішення суду його повинні були направити у виправну колонію для відбування призначеного покарання, тому вважає, що тимчасове перебування його в СІЗО підлягає зарахуванню в строк відбування покарання.
Позиції учасників судового провадження.
Засуджений в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги засудженого заперечував, посилався на її безпідставність та необґрунтованість, просив залишити ухвалу суду без змін.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді доповідача, думку учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.
Відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 липня 2015 року, який набрав чинності 24 грудня 2015 року та був чинним до 21 червня 2017 року передбачено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №2046-VIII від 18 травня 2017 року - попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день (закон набрав чинності з 21 червня 2017 року)
Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» - попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який … застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Відповідно до матеріалів справи, 29 квітня 2014 року ОСОБА_7 вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку 2 роки, вирок набрав законної сили 30 травня 2014 року.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 вересня 2015 року ОСОБА_7 скасовано звільнення від відбування покарання та останнього направлено для відбування покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
21 травня 2018 року ОСОБА_7 затриманий в порядку виконання ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 вересня 2015 року.
Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2020 року ОСОБА_7 засуджений за вчинення кримінального правопорушення вчиненого 06 липня 2016 року за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 71, КК України до 6 років позбавлення волі, запобіжний захід не обирався, строк відбуття покарання відраховано з моменту фактичного затримання з 21 травня 2018 року. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 31 березня 2021 року вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2020 року залишено без змін, вирок набрав законної сили 31 березня 2021 року.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що зарахування часу перебування останнього в Дніпровській установі виконання покарань №4 до часу направлення засудженого до виправної колонії з 22 травня 2018 року по 16 січня 2021 року слід відмовити, оскільки на вказаний період ОСОБА_7 перебував в зазначеній установі вже як засуджений, а не як особа до якої було застосовано міру запобіжного заходу. Тобто, оскільки в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 така міра запобіжного заходу як тримання під вартою не застосовувалась, і останній був направлений до СІЗО в порядку виконання вироку і тримався там лише тимчасово до моменту направлення у виправну установу для подальшого відбування покарання, призначеного за вироком суду, то підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 і застосування до нього положень ч. 5 ст. 72 КК України колегією суддів, в ході перегляду оскаржуваної ухвали, не встановлені.
А тому на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2021 року про відмову в зарахуванні строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала Дніпровського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4