Справа № 192/418/21
Провадження № 1-кп/192/84/21
В И Р О К
Іменем України

"12" квітня 2021 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000020, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 березня 2021 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка Солонянського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не депутата, перебуваючого на військовому обліку, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
учасника провадження потерпілого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 15 березня 2021 року близько 13 год. 00 хв., знаходячись по АДРЕСА_1 на ґрунті неприязнених відносин, у ході виниклої сварки, керуючись раптово виниклим умислом на спричинення легких тілесних ушкоджень, діючи умисно наніс один удар кулаком правої руки в область правого ока потерпілого ОСОБА_5 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синця на обличчі, розташованому на тлі набряку мяких тканин, які по ступеню тяжкості відносяться до легкого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні під час допиту визнав повністю. Пояснив, що коли він приїхав на подвір`я будинку в якому проживає, то побачив там потерпілого, який попросив його покликати співмешканку обвинуваченого ОСОБА_6 для того щоб побачити дитину. Внаслідок розмови у них виникла сварка, під час якої він наніс правою рукою удар потерпілому в район правого ока. У вчиненому щиро розкаюється. Вину визнає повністю.
Потерпілий ОСОБА_5 надав суду покази аналогічні пред`явленому обвинуваченню.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого та потерпілого, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, застосував при дослідженні обставин справи ч.3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам процесу наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням документів, щодо речових доказів та документів, що характеризують особу обвинуваченого.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, так як він вчинив умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, який не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

За наявності обставин, що пом`якшують покарання, враховуючи всі обставини справи, суд вважає за можливе призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді штрафу і саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого та встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст.69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.
Оскільки під час підготовчого провадження, як і в подальшому під час розгляду справи, клопотань про обрання запобіжного заходу обвинуваченому не надходило та такий не застосовувався, відсутні підстави для обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Солонянський районний суд Дніпропетровської області, всіма учасниками процесу.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового засідання у даному кримінальному провадженні мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1