Справа №: 1-44/10
провадження №: 1-в/398/109/21
УХВАЛА
Іменем України

"16" липня 2021 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , її представника адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту в порядку ст. 174 КПК України, накладеного 13.05.2009 року слідчим МВ УМВС в Кіровоградській області в рамках розслідування кримінальної справи №1-44/2010 по обвинуваченню ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернулась до суду 09.07.2021 року з відповідним клопотанням, обґрунтовуючи тим, що 13.05.2009 року постановою слідчого МВ УМВС в Кіровоградській області ОСОБА_7 було накладено арешт на майно її матері ОСОБА_6 , зокрема на житловий будинок по АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 її мати померла. Вона, ОСОБА_3 , являється її єдиним спадкоємцем, яка, спадщину у встановленому законом порядку, прийняла. Їй відомо, що вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.07.2010 року по справі № 1-44/2010 її матір ОСОБА_6 було визнано винною у вчиненні злочину та призначено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна. Оскільки строки давності виконання вироку закінчились і вона, заявник, не має можливості реалізувати свої спадкові права, вимушена звернутись до суду із даним клопотанням .
У судовому засіданні ОСОБА_3 та її представник вимоги за клопотанням підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на обставини зазначені у ньому.
Прокурор просив відмовити у задоволенн і клопотання у зв`язку із його безпідставністю.
Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши наявні матеріали клопотання та матеріали кримінальної справи № 1-44/10, вважаю необхідним у задоволенні клопотання відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ст. 126 КПК України 1960 року, арешт майна міг тимчасово застосовуватися слідчим або судом на період досудового слідства та/або судового розгляду для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна. Накладений на майно арешт може бути скасований органом досудового слідства, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба, або у разі закриття кримінальної справи відповідно до ст. 214 КПК України 1960 року. Після надходження кримінальної справи до суду питання щодо скасування арешту може бути вирішено судом в порядку, передбаченому статями 248,282 КПК України 1960 року, або при постановленні вироку, відповідно до ст. 324 КПК України 1960 року.
Згідно з пунктами 7 та 8 частини першої статті 324 КПК України 1960 року, постановляючи вирок, суд повинен вирішити, чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов, на чию користь та в якому розмірі, і чи підлягають відшкодуванню збитки, заподіяні потерпілому, а також кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на його стаціонарне лікування, якщо цивільний позов не був заявлений; що зробити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.
Як вбачається з матеріалів кримінальної справи № 1-44/10, постановою слідчого Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області від 13.05.2009 року було накладено арешт на усе майно ОСОБА_6 .
Вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.07.2010 року і ОСОБА_3 і ОСОБА_6 було засуджено за ч. 3 ст. 307 КК України до позбавлення волі із конфіскацією майна.
Правова природа арешту майна не змінилася і з прийняттям нині чинного КПК України, норми якого більш докладно регламентують мету, підстави й порядок застосування та скасування цього заходу забезпечення кримінального провадження.
Зокрема, згідно зі статтею 170 КПК України, завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Арешт на нерухоме майно було накладено під час дії КПК України1960 року за процедурою, встановленою цим нормативно-правовим актом.
Відповідно до пункту дев`ятого розділу XI "Перехідні положення" КПК України 2012року (набрав законної сили 19.11.2012 р.) арешт майна, застосований до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжує свою дію до його зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Дана норма узгоджується з вимогами частини першої статті 5 КПК України, за якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Згідно зі статтею 174 нині чинного КПК України, як підозрюваний, обвинувачений, їх захисник або законний представник, так і інший власник або володілець майна вправі звернутися до слідчого судді, суду з клопотанням про скасування арешту майна, в тому числі на тій підставі, що в подальшому застосуванні відповідного заходу відпала потреба.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Водночас прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до частини другої статті 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з пунктом другим частини першої статті 7, частиною першою статті 9 КПК України, є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Частиною 1 статті 80 КК України передбачено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі; 3) п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин; 4) десять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин; 5) п`ятнадцять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років за особливо тяжкий злочин.
Як вбачається із копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. За вказаних обставин підстави для звільнення померлої особи від відбування додаткового покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання вироку відсутні, як і відсутні підстави для скасування арешту майна.
Керуючись ст.ст. 126, 234 КПК України 1960 року, ст.ст. 5, 7, ч.6 ст.9, 174, п.9 Розділу ХІ Перехідні положення КПК України 2012 року, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.
Суддя ОСОБА_1