Справа № 496/3306/21
Провадження № 1-кс/496/1228/21
У Х В А Л А

27 липня 2021 року слідчий суддя Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка клопотання старшого дізнавача СД Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження № 0000202 від 23.07.2021 року, за ознаками ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на посвідку на постійне місце мешкання на території України серії НОМЕР_1 від 15.12.2011 року, видану на ім`я громадянина Азербайджану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку зберігати в матеріалах кримінального провадження до вирішення справи по суті.

Свої вимоги мотивує тим, що 23.07.2021 року до чергової частини Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області надійшов рапорт оперуповноваженого УМП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про те, що 23.07.2021 року під час проведення профілактичного відпрацювання по АДРЕСА_1 , разом з співробітниками ГУДМС України в Одеській області було виявлено громадянина Азербайджану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході перевірки документів було встановлено, що пред`явлена останнім посвідка на постійне місце мешкання на території України серії НОМЕР_1 від 15.12.2011 року містить явні ознаки підробки. Дані відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 від 23.07.2021 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. 23.07.2021 року після огляду вказана посвідка була вилучена та долучена до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу. Оскільки посвідка на постійне місце мешкання на території України на ім`я ОСОБА_4 , є речовим доказом у кримінальному провадженні, дізнавач ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним клопотанням.

Прокурор Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , яким погоджено вказане клопотання, в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява, в якій він просив справу розглянути без його участі. Його неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, відповідно до положень ч.1 ст. 172 КПК України.

Вивчивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що заявлене клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно ч. 1 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

З п.4 ч. 2 ст. 40-1 КПК України вбачається, що дізнавач уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

23.07.2021 року відкрито кримінальне провадження № 0000202, за ознаками ч. 4 ст. 358 КК України.

Того ж дня після огляду посвідка на постійне місце мешкання на території України серії НОМЕР_1 від 15.12.2011 року, яка видана на ім`я громадянина Азербайджану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 була вилучена та долучена до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу.

Клопотання подане дізнавачем ОСОБА_3 , яка у відповідності до ст. 40-1 КПК України наділена повноваженнями зокрема звернення до слідчого судді з клопотанням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, яким є арешт.

Вивчивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що вилучена в ході огляду посвідка відповідає вимогам ст. 98 КПК України, є речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому клопотання в частині накладення арешту підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19 листопада 2012 р., вилучені (отримані) стороною обвинувачення речові докази зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження в індивідуальному сейфі (металевій шафі) слідчого, дізнавача, який здійснює таке провадження.

Речові докази, в тому числі документи, які за своїми властивостями (габаритами, кількістю, вагою, об`ємом) не можуть зберігатися разом з матеріалами кримінального провадження, зберігаються у спеціальних приміщеннях органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання, що обладнані сейфами (металевими шафами), стелажами, оббитими металом дверима, ґратами на вікнах, охоронною та протипожежною сигналізацією (далі - обладнані приміщення), крім матеріальних носіїв секретної інформації, які передаються в установленому законом порядку на зберігання до режимно-секретного підрозділу органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання. У разі відсутності обладнаного приміщення виділяються спеціальні сейфи (металеві шафи) достатнього розміру (далі - спеціальний сейф).

З аналізу ст. 100 КПК України вбачається, що до компетенції слідчого судді не входить вирішення долі речових доказів на стадії досудового розслідування, зокрема визначення місця їх зберігання.

Згідно ч.9 ст. 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що місце зберігання речових доказів повинно на даній стадії бути вирішено дізнавачем, тому в цій частині клопотання слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 40-1, 98, 100, 170-173 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого дізнавача СД Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на посвідку на постійне місце мешкання на території України серії НОМЕР_1 від 15.12.2011 року, видану на ім`я громадянина Азербайджану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була вилучена 23.07.2021 року в ході проведення огляду, до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні.

В іншій частині клопотання залишити без задоволення.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1