печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3601/21-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

ВСТАНОВИВ:
До провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001642 від 04.08.2015 відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365 (в редакції від 07.04.2011); ч. 3 ст. 258 (в редакції від 21.09.2006); ч. 4 ст. 41, ст.340; ч. 4 ст. 41, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 (в редакції від 05.11.2009); ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст.15, п.п. 1, 5, 12 ч.2 ст.115 (в редакції від 05.11.2009), ч. 2 ст. 262 КК України.

Обґрунтовуючи подане клопотання, сторона обвинувачення вказує, що наказом від 14.11.2012 №622о/с начальника ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 призначений на посаду командира штурмового взводу № 3 роти спеціального призначення полку міліції особливого призначення «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві. Наказом начальника ГУ МВС України в м. Києві від 29.12.2012 за № 740 о/с ОСОБА_7 присвоєне спеціальне звання старший лейтенант міліції.

ОСОБА_7 , працюючи на посаді командира штурмового взводу №3 роти спеціального призначення полку міліції особливого призначення «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві, будучи представником влади та службовою особою, діючи всупереч Присяги працівника органів внутрішніх справ України, текст якої затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 №382, грубо порушив вимоги п. 1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, ст. 3 Конституції України, згідно з якою людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, хибно розуміючи поняття виконання наказів керівника, в період 18-20 лютого 2014 року в місті Києві на виконання явно злочинного наказу перевищив владу та службові повноваження, що призвело до тяжких наслідків. Окрім цього, на виконання явно злочинного наказу, він безпосередньо прийняв участь у вчиненні терористичного акту, за попередньою змовою групою осіб, що призвело до загибелі людей та інших тяжких наслідків, а також у вчиненні умисних вбивств двох або більше осіб, за попередньою змовою групою осіб та способом, небезпечним для життя багатьох осіб та замахів на умисні вбивства за наступних обставин:

18.02.2014, приблизно о 16.00 год., біля будівлі Верховної Ради України, розташованої в місті Києві по вул. М. Грушевського, 5, командир полку ПМОП «Беркут» підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_8 , виконуючи наказ ОСОБА_9 , віддав усний наказ командиру роти спеціального призначення ОСОБА_10 організувати отримання вогнепальної зброї бійцями очолюваної ним роти, саме тими, які будуть готові виконати наказ щодо невибіркового застосування вогнепальної зброї до невизначеного кола протестувальників, після чого прибути на площу Конституції в м. Києві та зосередитись перед будівлею Верховної Ради України.

Приблизно з 17 до 18 години, прибувши на місце постійної дислокації ПМОП «Беркут» підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві, що розташоване за адресою: м. Київ проспект Червонозоряний, 152, ОСОБА_10 визначив бійців із числа роти спеціального призначення, які після отримання у черговій частині полку вогнепальної зброї, спеціальних засобів рушниць Форт-500 та боєприпасів повинні вирушити до центральної частини м. Києва для виконання наказів керівництва МВС України та держави, у тому числі щодо вчинення терористичного акту. Після цього ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_7 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , а також інші невстановлені бійці роти спеціального призначення отримали у черговій частині полку закріплену за ними табельну вогнепальну зброю 7.62 мм автомати АКМС, пістолети ПМ та Форт-12, спеціальні засоби рушниці Форт-500 і бойові припаси до них. За невстановлених слідством обставин, бійці які використовували рушниці Форт-500, отримали також до них патрони із зарядом свинцевої картечі, використання яких було заборонено.

Після отримання зброї та спеціальних засобів у черговій частині ПМОП «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві, вказані вище особи на чолі з командиром роти спеціального призначення ОСОБА_10 на службовому автотранспорті прибули на площу Конституції та розосередились перед будівлею Верховної Ради України.

У ніч з 18 на 19 лютого 2014 року, загін бійців роти спеціального призначення ПМОП «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві (далі РСП ПМОП « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), за вказівкою командира полку ОСОБА_8 передислокувався на АДРЕСА_1 та зайняв позиції між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , де перебував до 20.02.2014 у резерві, з метою надання допомоги іншим підрозділам МВС України у разі здійснення ними штурму барикад (укріплень), зведених учасниками акції протесту на Майдані Незалежності, та виконання поставлених Міністром внутрішніх справ України ОСОБА_34 завдань із силового розгону учасників акції протесту, а також відповідного наказу про невибіркове застосування вогнепальної зброї на ураження невизначеного кола протестувальників, тобто на вчинення терористичного акту та масових умисних вбивств. За невстановлених слідством обставин в період 18-20.02.2014 отримав таке ж завдання від керівництва МВС України щодо готування до вчинення терористичного акту та масових умисних вбивств і заступник командира ПМОП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », підпорядкованого ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_35 , який погодився виконувати його особисто та організувати виконання підлеглими бійцями роти спеціального призначення, попередньо виконуючи формальне завдання щодо недопущення наближення протетсувальників до урядового кварталу навіть шляхом застосування вогнепальної зброї.

20.02.2014, приблизно з 5 год. 30 хв., протистояння учасників акції протесту з бійцями ВВ МВС України та підрозділами МВС України, які були задіяні в охороні громадського порядку в центральній частині м. Києва, загострилося у зв`язку із застосуванням з боку останніх водометів при низькій температурі атмосферного повітря та спеціальних засобів для відстрілу гумових куль несмертельної дії, які також були споряджені патронами із зарядом свинцевої картечі. Унаслідок цього у період з 5 год. 30 хв. до 9 год. невстановленими на даний час слідством особами застосовувалася вогнепальна зброя до працівників правоохоронних органів, які за наказом керівництва МВС України перебували безпосередньо на Майдані Незалежності, в результаті чого четверо правоохоронців загинули, а ще 59 отримали вогнепальні поранення.

Водночас на виконання явно злочинного наказу керівництва МВС України невстановленими бійцями спецпідрозілів МВС України за присутності у тому місці заступника командира ПМОП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » підпорядкованого ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_36 було застосовано спеціальні засоби для відстрілу гумових куль несмертельної дії, які були незаконно споряджені патронами із зарядом свинцевої картечі, у період часу приблизно з 8 год. 50 хв. по 9 год. 01 хв. на проїжджій частині вул. Інститутської в районі мостового пішохідного переходу через неї («Львівська Брама») та вчинено умисні вбивства учасників акції протесту ОСОБА_37 , ОСОБА_38 та ОСОБА_39 , а також спричинено вогнепальні тілесні ушкодження іншим учасникам акцій протесту.

Використовуючи ситуацію, що станом на 8.30-9.00 год. склалася в районі Майдану Незалежності в м. Києві, тобто в епіцентрі протистояння, а саме наявність загиблих та поранених як зі сторони правоохоронних органів, так і протестувальників, не вчиняючи жодних дій до встановлення осіб, які застосовували зброю та вчиняли вбивства і замахи на вбивства і присікання їх протиправних дій, керівництво правоохоронних органів, а саме Міністр внутрішніх справ України ОСОБА_40 , його заступник ОСОБА_9 та командувач внутрішніх військ ОСОБА_41 на виконання попередньо погоджених завдань ОСОБА_42 та злочинної організації, не бажаючи діяти у передбачений в таких випадках законний спосіб, реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на вчинення терористичного акту та масових умисних вбивств, вирішили розпочати невибіркове застосування вогнепальної зброї на ураження до невизначеного кола осіб, які перебували у зазначеному місці, з метою залякування як протестувальників, так і загалом населення, а також впливу на прийняття рішень керівниками опозиційних політичних партій та громадських організацій про розпуск учасників акцій протесту, які приймали в них участь на Майдані Незалежності в м. Києві, а також в інших населених пунктах України.

У вказаний період часу зазначений злочинний наказ був доведений до відома ОСОБА_8 , який, попередньо узгодивши тактику таких дій із заступником командира ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_43 , за невстановлених обставин (ймовірно радіозв`язком або по невстановленому мобільному телефону) віддав останньому злочинний наказ силами РСП ПМОП «Беркут», у складі працівників, які перебували на той час на вул. Інститутській у місті Києві, із застосуванням вогнепальної зброї та спеціальних засобів для відстрілу гумових куль несмертельної дії, спорядженої бойовими патронами, а також спеціальними засобами Форт-500, спорядженими патронами із зарядом свинцевої картечі та іншою невстановленою вогнепальною зброєю здійснити умисні вбивства загальнонебезпечним способом максимально можливого, невизначеного кола осіб учасників акції протесту, з метою залякування їх та загалом населення країни з метою повного припинення протестів.

Аналогічний наказ ОСОБА_8 віддав командиру РСП ПМОП «Беркут» підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_10 , який на той час перебував у будівлі ГУМВС України в м. Києві (вул. Володимирська, 15) та іншим невстановленим на даний час працівникам правоохоронних органів.

Водночас, бійцям ВВ МВС України та підрозділів МВС України, які перебували в районі вул. Інститутської та у будівлі Міжнародного центру культури та мистецтв Федерації профспілок України у м. Києві по вул. Інститутська, 1 (надалі Жовтневий палац) було віддано наказ покинути місця несення служби з охорони громадського порядку та переміститись вверх по вул. Інститутській у напрямку до урядового кварталу.

ОСОБА_35 , починаючи приблизно з 8 год. 50 хв., перебуваючи на проїжджій частині вул. Інститутської між будівлями готелю «Україна» та Жовтневого палацу, виконуючи зазначений наказ, особисто координував відведення бійців вказаних підрозділів та належних їм службових спеціальних транспортних засобів (водометів, гучномовців, спеціальних автомобілів для перевезення конвойованих осіб, а також автомобілів швидкої допомоги, пожежних автомобілів та ін.) вверх по вул. Інститутській в напрямку до урядового кварталу.

Приблизно о 9 год. бійці РСП ПМОП «Беркут» підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_11 , ОСОБА_23 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , а також інші невстановлені на даний час бійці цього ж спецпідрозділу, озброєні табельною вогнепальною зброєю 7,62 мм автоматами Калашникова модернізованими складними (далі АКМС), пістолетами ПМ та Форт-12, спорядженими бойовими патронами, а також спеціальними засобами - рушницями Форт-500, спорядженими у тому числі патронами із зарядом свинцевої картечі та іншою невстановленою вогнепальною зброєю, перебували на території навпроти Кінопалацу ( АДРЕСА_1 ), у службовому автотранспорті мікроавтобусі «Фольксваген» та автобусі «Богдан».

Приблизно о 9 год. 03-05 хв. ОСОБА_35 , діючи умисно, чітко усвідомлюючи, що застосування вогнепальної зброї, спорядженої бойовими патронами, по відношенню до беззбройних учасників масових акцій протестів, у тому числі шляхом стрільби у скупчення людей, тобто загальнонебезпечним способом, призведе до загибелі значної їх кількості та спричинення вогнепальних поранень і бажаючи цього, усвідомлюючи явну злочинність наказу командира полку ОСОБА_8 та інших осіб з числа керівництва органів МВС України, що ніяким чином не співвідносився із законними завданнями правоохоронних органів, діючи всупереч вищевказаним вимогам Конституції України, ст.ст.13-15, іншим раніше згаданим нормам Закону України «Про міліцію» та іншим нормативно-правовим актам, не вчиняючи і не намагаючись вчинити жодних дій до встановлення осіб, які застосовували зброю та спричиняли вбивства і замахи на вбивства чи інші злочини і присікання протиправних дій таких осіб, з метою залякування як протестувальників так і загалом населення, а також впливу на прийняття рішень керівниками опозиційних політичних партій та громадських організацій про припинення акцій протесту на Майдані Незалежності в м. Києві та в інших населених пунктах України, віддав явно злочинний наказ на невибіркове застосування вогнепальної зброї на ураження невизначеного кола осіб, які перебували в той час в районі Майдану Незалежності, вул. Інститутської та прилеглих вулиць м. Києва підлеглим йому бійцям ОСОБА_11 , ОСОБА_23 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 та іншим невстановленим на даний час бійцям РСП ПМОП «Беркут» шляхом ведення по беззбройних учасниках акції протесту вогню способом, небезпечним для життя багатьох осіб з наявних автоматів 7.62 мм АКМС та іншої невстановленої вогнепальної зброї, спорядженої бойовими патронами, а також спеціальних засобів рушниць Форт-500, що були споряджені патронами із зарядом свинцевої картечі, тобто наказ вчинити терористичний акт.

Реалізуючи злочинний умисел, спрямований на вчинення терористичного акту, хибно розуміючи інтереси держави, безпідставно ототожнюючи їх із особистими, явно протиправними інтересами вищих посадових осіб, зокрема, Президента України ОСОБА_42 , Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_48 та інших керівників держави і правоохоронних органів і невстановлених осіб, які полягали в бажанні усунути перешкоди власній злочинній діяльності та реалізації планів злочинної організації, припинивши у будь-який злочинний спосіб протестні акції, у тому числі шляхом залякування протестувальників та загалом населення і впливу на прийняття рішень керівниками опозиційних політичних партій та громадських організацій про розпуск учасників акцій протесту, перевищуючи владу та надані йому службові повноваження, виконуючи явно злочинний наказ ОСОБА_8 та інших осіб з числа керівництва органів МВС України, ОСОБА_49 спочатку самостійно, а потім спільно та погоджено із ОСОБА_10 , координуючи на місці дії працівників РСП ПМОП «Беркут», ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 а також інших невстановлених в ході досудового слідства працівників правоохоронних органів, у тому числі зазначеного спецпідрозділу МВС України, діючи всупереч вищевказаних вимог Конституції України, Закону України «Про міліцію» та інших нормативно-правових актів, організував перевищення влади та службових повноважень, вчинення терористичного акту, умисних вбивств та замахів на умисні вбивства неозброєних учасників масових акцій протесту підлеглими йому та іншими невстановленими правоохоронцями, які погодились виконувати його явно злочинний наказ та фактично вступили у попередню змову між собою.

Приблизно о 9 год. 03-05 хв. ОСОБА_35 , а також його підлеглі, в тому числі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , та інші невстановлені на даний час бійці цього спецпідрозділу та інших правоохоронних органів, діючи умисно, спільно та погоджено, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи, що застосування вогнепальної зброї, спорядженої бойовими патронами по відношенню до неозброєних учасників акцій масових протестів, у тому числі шляхом стрільби у скупчення людей, тобто загальнонебезпечним способом, призведе до загибелі значної їх кількості та спричинення вогнепальних поранень, свідомо допускаючи та бажаючи цього, маючи умисел на вчинення терористичного акту, усвідомлюючи явну злочинність наказу, почали здійснювати постріли з наявних у них автоматів 7.62 мм АКМС та іншої невстановленої вогнепальної зброї, спорядженої бойовими патронами та спеціальних засобів рушниць Форт-500, споряджених патронами із зарядом свинцевої картечі, у напрямку масового скупчення людей на Майдані Незалежності та нижній частині вул. Інститутській у м. Києві, а також кидати в сторону протестувальників наявні в них спецзасоби світлошумові та газові гранати.

При цьому, з метою уникнення в подальшому кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжких злочинів, зазначені особи вжили вичерпних заходів для унеможливлення своєї подальшої ідентифікації, одягнувши під шоломи маски-балаклави.

Надалі вказана озброєна група співробітників зазначеного спецпідрозділу, у тому числі ОСОБА_7 та інші невстановлені на даний час бійці цього спецпідрозділу та інших правоохоронних органів, діючи спільно та погоджено, діючи як єдиний бойовий підрозділ, вчиняючи терористичний акт з метою залякування як протестувальників так і загалом населення, а також впливу на прийняття рішень керівниками опозиційних політичних партій та громадських організацій про розпуск учасників акцій протесту, застосовувала на ураження вогнепальну зброю - автомати 7,62 АКМС, шляхом здійснення з неї прицільних пострілів бойовими патронами у напрямку неозброєних учасників масових акцій протестів, які знаходились в районі Майдану Незалежності та у нижній частині вул. Інститутської у м. Києві. При цьому дана група співробітників спецпідрозділу РСП ПМОП «Беркут», у тому числі ОСОБА_7 , та інші невстановлені на даний час бійці цього спецпідрозділу, а також інших правоохоронних органів, діючи спільно та погоджено, поступово переміщувалась по алеї паралельно вул. Інститутській в напрямку Майдану Незалежності та зупинилась на майданчику перед будівлею Жовтневого палацу (вул. Інститутська, 1), звідки вказані працівники РСП ПМОП «Беркут» та інших правоохоронних органів продовжували здійснювати постріли з наявних у них автоматів 7,62 мм АКМС та іншої невстановленої вогнепальної зброї, спорядженої бойовими патронами та спеціальних засобів Форт-500, споряджених патронами із зарядом свинцевої картечі, у напрямку масового скупчення людей на Майдані Незалежності та нижній частині вул. Інститутської у м. Києві, тобто загальнонебезпечним способом.

Приблизно о 9 годині 15-16 хв. невстановленими на даний час слідством особами унаслідок пострілів з невстановленої вогнепальної зброї було вчинено умисне вбивство бійця РСП ПМОП «Беркут» старшого сержанта міліції ОСОБА_52 та заподіяно вогнепальне поранення бійцю цього ж підрозділу старшині міліції ОСОБА_54 .

Близько 9 год. 16-17 хв. до будівлі Жовтневого палацу, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Інститутська, 1, прибув командир РСП ПМОП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_10 , який до цього перебував в будівлі ГУМВС України в м. Києві по вул. Володимирській, 15, де безпосередньо від командира ПМОП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_8 теж отримав наказ силами РСП ПМОП «Беркут», у складі працівників, які перебували на той час на АДРЕСА_1 , із застосуванням вогнепальної зброї та спеціальних засобів для відстрілу гумових куль несмертельної дії, споряджених патронами із зарядом свинцевої картечі, та у взаємодії з іншими невстановленими на даний час працівниками правоохоронних органів здійснити невибіркове застосування вогнепальної зброї на ураження невизначеного кола осіб, які перебували у зазначеному місці, з метою залякування як протестувальників, так і загалом населення, а також впливу на прийняття рішень керівниками опозиційних політичних партій та громадських організацій про розпуск учасників акцій протесту, тобто вчинити терористичний акт, поєднаний з масовими умисними вбивствами учасників акцій протестів.

Приблизно після 9 год. 17 хв. ОСОБА_49 та ОСОБА_10 , погоджено та спільно координуючи на місці дії працівників РСП ПМОП «Беркут» ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_50 , ОСОБА_53 , а також інших невстановлених в ході досудового слідства працівників правоохоронних органів, у тому числі вказаного спецпідрозділу МВС України, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи за попередньою змовою із ними, перевищуючи владу та службові повноваження, діючи всупереч вищевказаних вимог Конституції України, Закону України «Про міліцію» та інших нормативно-правових актів, виконуючи явно злочинний наказ ОСОБА_8 та інших осіб з числа керівництва органів МВС України, організували перевищення влади та службових повноважень, вчинення терористичного акту, умисних вбивств неозброєних учасників акцій масових протестів підлеглими їм та іншими невстановленими правоохоронцями, які погодились виконувати їхній явно злочинний наказ.

Будучи об`єднаними єдиним злочинним умислом, спрямованим на вчинення терористичного акту, а також умисних вбивств максимально можливого, невизначеного кола осіб учасників акцій протесту, з метою залякування населення, а також впливу на прийняття рішень керівниками опозиційних політичних партій та громадських організацій про розпуск учасників акцій протесту, для повного їх придушення ОСОБА_35 , ОСОБА_10 та їхні підлеглі, в тому числі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , продовжили здійснювати постріли з наявних у них автоматів 7.62 мм АКМС та іншої невстановленої вогнепальної зброї, спорядженої бойовими патронами та спеціальних засобів Форт-500, споряджених патронами із зарядом свинцевої картечі, у напрямку масового скупчення людей в районі Майдану Незалежності та нижньої частини АДРЕСА_1 , тобто загальнонебезпечним способом. При цьому ОСОБА_55 та ОСОБА_10 взяли на себе роль співорганізаторів та співвиконавців злочину, працівники РСП ПМОП «Беркут» ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 (до моменту спричинення двом останнім вогнепальних поранень) роль співвиконавців, а інші не встановлені в ході досудового слідства працівники правоохоронних органів, у тому числі вказаного спецпідрозділу МВС України роль співвиконавців та пособників вчинення злочину.

При цьому ОСОБА_35 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_33 та інші невстановлені працівники РСП ПМОП «Беркут» використовуючи спеціальні навички бойової та вогневої підготовки, діяли як один бойовий підрозділ, що виконував явно незаконний наказ прямих начальників, які організували та безпосередньо координували їх злочинні дії на місці, тобто, усвідомлюючи відсутність жодного законного обґрунтування своїх дій, були об`єднані єдиним злочинним умислом, спрямованим на вчинення терористичного акту, а також умисних вбивств максимально можливого, невизначеного кола осіб учасників акції протесту, з метою залякування учасників акцій протесту та загалом населення, а також впливу на прийняття рішень керівниками опозиційних політичних партій та громадських організацій про розпуск учасників акцій протесту, які приймали в них участь на Майдані Незалежності в м. Києві, а також в інших населених пунктах України, їх силового розгону. При цьому, кожен боєць зазначеного бойового підрозділу, який діяв під керівництвом ОСОБА_36 та ОСОБА_10 , у тому числі міліціонер-альпініст штурмового взводу № 2 роти спеціального призначення полку міліції особливого призначення «Беркут» підпорядкованого ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 безпосередньо застосовуючи за вищеописаних обставин вогнепальну зброю щодо невизначеного кола беззбройних протестувальників та вчиняючи дії щодо спостереження за місцевістю, охорони, супроводження тих, хто веде таку стрільбу, умисно та усвідомлено вчиняли погоджені, конклюдентні дії, спрямовані на реалізацію зазначеного злочинного плану щодо вчинення терористичного акту, що супроводжувалося загибеллю людей та іншими тяжкими наслідками.

Приблизно після 9 год. 16-17 хв., відступаючи від будівлі Жовтневого палацу і рухаючись вверх у напрямку перехрестя вулиці Інститутської з вулицею Ольгинською у м. Києві, ОСОБА_35 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_33 та інші невстановлені працівники правоохоронних органів, у тому числі РСП ПМОП «Беркут», діючи спільно та погоджено, як єдиний бойовий підрозділ, продовжували вчиняти терористичний акт, тобто здійснювати прицільні постріли на ураження з вогнепальної зброї, спорядженої бойовими патронами, та спеціальних засобів, споряджених патронами із зарядом свинцевої картечі, у напрямку скупчення людей на вул. Інститутській та Майдані Незалежності, в руках яких не було вогнепальної зброї та які не становили для них будь - якої загрози, з метою вчинення їх вбивств способом, небезпечним для життя багатьох осіб. Водночас, діючи виключно в межах отриманого злочинного наказу та спільного злочинного умислу, всупереч інтересам служби, зазначені правоохоронці та їх командири не вчиняли та навіть не намагались вчинити жодних дій щодо встановлення осіб, які застосовували зброю чи скоювали інші протиправні дії і присікання таких дій.

Приблизно о 9 год. 20 хв. ОСОБА_35 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_33 та інші невстановлені працівники правоохоронних органів, у тому числі РСП ПМОП «Беркут», продовжуючи виконувати явно злочинний наказ ОСОБА_36 та ОСОБА_10 , які організували та безпосередньо координували їх дії на місці, а також інші невстановлені працівники правоохоронних органів, зайняли позиції для стрільби за барикадою, зведеною раніше учасниками акції протесту з мішків із снігом та піском на АДРЕСА_1 поруч з верхнім виходом зі станції метрополітену «Хрещатик».

Приблизно у період з 9 год. 20 хв. до 9 год. 30 хв., перебуваючи за вказаною вище барикадою, явно перевищуючи владу та службові повноваження, діючи всупереч вимогам Конституції України, Закону України «Про міліцію» та інших нормативно-правових актів, виконуючи явно злочинний наказ ОСОБА_8 , а також ОСОБА_36 і ОСОБА_10 , які організували такі дії своїх підлеглих, а також інших осіб з числа керівництва органів МВС України, безпосередньо ОСОБА_35 та ОСОБА_10 , а також ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_33 , та інші невстановлені працівники правоохоронних органів, у тому числі РСП ПМОП «Беркут», продовжували вчиняти терористичний акт, тобто спільно та погоджено, як єдиний бойовий підрозділ, здійснювати на ураження прицільні постріли з вогнепальної зброї автоматів 7,62 мм АКМС, снайперських гвинтівок, споряджених бойовими патронами, та спеціальних засобів, споряджених патронами із зарядом свинцевої картечі, у напрямку учасників акцій протесту, що знаходились на вул. Інститутській, в руках яких не було вогнепальної зброї та які, перебуваючи на безпечній відстані від правоохоронців і не становили для останніх будь-якої загрози.

В подальшому, приблизно о 9 год. 30 хв., працівники ПМОП «Беркут» ОСОБА_35 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_33 , а також інші невстановлені працівники правоохоронних органів, у тому числі РСП ПМОП «Беркут», продовжуючи діяти спільно, погоджено та скоординовано, перемістились ще далі вверх, за бетонні блоки, що були встановлені за перехрестям вулиці Інститутської та вулиці Ольгинської, навпроти клубу Кабінету Міністрів України, розташованого по вул. Інститутській, 7 у місті Києві.

ОСОБА_35 та ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що вони та їхні підлеглі вчиняють терористичний акт, тобто без достатніх підстав, передбачених Законом України «Про міліцію» та іншими нормативно-правовими актами, невибірково застосовують вогнепальну зброю на ураження до беззбройних учасників акції протесту, як командири підрозділів, хибно розуміючи інтереси держави, безпідставно ототожнюючи їх із особистими, явно протиправними інтересами вищих посадових осіб, зокрема, Президента України ОСОБА_42 та інших керівників держави і правоохоронних органів, які полягали в бажанні усунути перешкоди власній злочинній діяльності та реалізації планів злочинної організації, припинивши у будь-який злочинний спосіб протестні акції, у тому числі шляхом залякування протестувальників та загалом населення і впливу на прийняття рішень керівниками опозиційних політичних партій та громадських організацій про розпуск учасників акцій протесту, продовжуючи перевищувати владу та службові повноваження, а також організовувати перевищення влади та службових повноважень підлеглими правоохоронцями, віддали останнім усний наказ розосередитись за бетонними блоками та продовжувати здійснювати невибіркове застосування вогнепальної зброї на ураження до невизначеного кола беззбройних осіб, які перебували на вулиці Інститутській та в районі Майдану Незалежності, для вчинення максимально можливої кількості вбивств останніх, з метою залякування як протестувальників так і загалом населення, а також впливу на прийняття рішень керівниками опозиційних політичних партій та громадських організацій про розпуск учасників акцій протесту, у тому числі у спосіб вчинення вбивств тих, хто прибував для евакуації вбитих та поранених мітингувальників і надання останнім допомоги, а при наближенні протестувальників - здійснювати постріли з наявних автоматів 7.62 мм АКМС та іншої невстановленої вогнепальної зброї, спорядженої бойовими набоями.

Після цього, приблизно з 9 годин 30 хвилин до 17 години 20.02.2014 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_33 , а також інші невстановлені працівники правоохоронних органів, у тому числі РСП ПМП «Беркут», діючи спільно та погоджено, як єдиний бойовий підрозділ, виконуючи явно злочинний наказ, у тому числі вищевказану злочинну вказівку ОСОБА_36 та ОСОБА_10 , які організували і безпосередньо координували на місці дії працівників РСП ПМОП «Беркут» та інших правоохоронців, діючи умисно, всупереч вищевказаних вимог Конституції України, Закону України «Про міліцію» та інших нормативно-правових актів, за попередньою змовою групою осіб, будучи об`єднані із ОСОБА_43 та ОСОБА_10 єдиними злочинним умислом, спрямованим на вчинення терористично акту, а також умисних вбивств максимально можливого, невизначеного кола осіб учасників акції протесту, способом, небезпечним для життя багатьох осіб, з метою залякування населення, а також впливу на прийняття рішень керівниками опозиційних політичних партій та громадських організацій про розпуск учасників акцій протесту, їх силового розгону, стали здійснювати прицільні постріли на ураження з автоматів 7.62 мм АКМС та іншої невстановленої вогнепальної зброї, спорядженої бойовими патронами, в учасників акції протесту, які у цей час знаходились на вул. Інститутській, у місці розташування верхнього виходу зі станції метрополітену «Хрещатик», у тому числі у скупчення людей, тобто загально-небезпечним способом. При цьому, працівники РСП ПМОП «Беркут», у тому числі ОСОБА_20 , та інші невстановлені працівники правоохоронних органів усвідомлювали, що вони здійснюють постріли у людей, в руках яких немає зброї та які знаходяться на великій відстані і не становлять будь-якої загрози для них, оскільки метою останніх було лише евакуювати вбитих та поранених мітингувальників та підпалити шини для створення димової завіси, яка б захищала інших протестувальників від пострілів.

Таким чином, 20.02.2014, у період приблизно з 9 год. 00 хв. по 17 год. 00 хв., унаслідок цих злочинних дій, які виразилися в умисному спільному вчиненні терористичного акту, ОСОБА_35 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_33 та інші, у тому числі не встановлені в ході досудового слідства працівники правоохоронних органів, зокрема співробітники РСП ПМОП «Беркут», вчинили масові умисні вбивства 48 осіб, ка саме: ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_92 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , ОСОБА_95 , ОСОБА_96 , ОСОБА_97 , ОСОБА_98 , ОСОБА_99 , ОСОБА_100 та замахи на умисні вбивства 80 учасників акцій масових протесту, а саме: ОСОБА_101 , ОСОБА_102 , ОСОБА_103 , ОСОБА_104 , ОСОБА_105 , ОСОБА_106 , ОСОБА_107 , ОСОБА_108 , ОСОБА_109 , ОСОБА_110 , ОСОБА_111 , ОСОБА_112 , ОСОБА_113 , ОСОБА_114 , ОСОБА_115 , ОСОБА_116 , ОСОБА_117 , ОСОБА_118 , ОСОБА_119 , ОСОБА_120 , ОСОБА_121 , ОСОБА_122 , ОСОБА_123 , ОСОБА_124 , ОСОБА_125 , ОСОБА_126 , ОСОБА_127 , ОСОБА_128 , ОСОБА_129 , ОСОБА_130 , ОСОБА_131 , ОСОБА_132 , ОСОБА_133 , ОСОБА_134 , ОСОБА_135 , ОСОБА_136 , ОСОБА_137 , ОСОБА_138 , ОСОБА_139 , ОСОБА_140 , ОСОБА_141 , ОСОБА_142 , ОСОБА_143 , ОСОБА_144 , ОСОБА_145 , ОСОБА_146 , ОСОБА_147 , ОСОБА_148 , ОСОБА_149 , ОСОБА_150 , ОСОБА_151 , ОСОБА_152 , ОСОБА_153 , ОСОБА_154 , ОСОБА_155 , ОСОБА_156 , ОСОБА_157 , ОСОБА_158 , ОСОБА_159 , ОСОБА_160 , ОСОБА_161 , ОСОБА_162 , ОСОБА_163 , ОСОБА_164 , ОСОБА_165 , ОСОБА_166 , ОСОБА_167 , ОСОБА_168 , ОСОБА_169 , ОСОБА_170 , ОСОБА_171 , ОСОБА_172 , ОСОБА_173 , ОСОБА_174 , ОСОБА_175 , ОСОБА_176 , ОСОБА_177 , ОСОБА_178 , ОСОБА_179 , ОСОБА_180 тобто спричинили тяжкі наслідки.

Однак, довести свій злочинний умисел, направлений на вчинення умисних вбивств 80 учасників акції протесту, до кінця ОСОБА_20 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , та іншим не встановленим в ході досудового слідства працівники правоохоронних органів, у тому числі РСП ПМОП «Беркут» не вдалося, оскільки особам, які отримали вогнепальні поранення, було вчасно надано кваліфіковану медичну допомогу.

Тобто, ОСОБА_20 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 та інші не встановлені в ході досудового слідства працівники правоохоронних органів, у тому числі РСП ПМОП «Беркут», виконали усі дії, які вони вважали необхідними для вчинення умисних вбивств учасників акції протесту, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі.

Також, у ході розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , як і інші працівники спецроти ПМОП «Беркут», грубо порушуючи вимоги нормативних актів щодо зберігання вогнепальної зброї, сприяли зникненню автоматів АКМС, якими вони були озброєні 18-20.02.2014. Також слідством встановлений факт знищення працівниками ПМОП «Беркут» усієї документації та зникнення особистих карток-замісників щодо вогнепальної зброї, яку використовували бійці полку. Зазначене, враховуючи доведеність перебування бійців роти спеціального призначення ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві на час вчинення вбивств на вул. Інститутській в м. Києві, дає достатні підстави вважати, що ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та інші бійці, чия зброя зникла, вчиняли умисні дії, спрямовані на її приховування, тобто на приховування доказів та перешкоджання встановленню істини у провадженні.

Таким чином, ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні на виконання явно злочинного наказу перевищення влади та службових повноважень, тобто умисному вчиненні службовою особою працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувалося насильством, болісними діями та заподіяли істотної шкоди охоронюваним законом правам і інтересам окремих громадян, що спричинило тяжкі наслідки, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 41, ч.3 ст. 365 КК України (в редакції від 07.04.2011).

Крім того, ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні на виконання явно злочинного наказу терористичного акту, тобто застосуванні зброї та скоєнні інших дій, які створювали небезпеку для життя та здоров`я людини та настання інших тяжких наслідків, вчиненими з метою порушення громадської безпеки, залякування населення та з метою впливу на прийняття рішень та вчинення дій об`єднаннями громадян, юридичними особами, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, які призвели до загибелі людей та інших тяжких наслідків, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4, ст. 41, ч.3 ст. 258 КК України (в редакції від 21.09.2006).

Крім того, ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у незаконному перешкоджанні на виконання явно злочинного наказу проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, яке було вчинено службовою особою та працівником правоохоронного органу із застосуванням фізичного насильства, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.41, ст. 340 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 своїми умисними діями, скоєними на виконання явно злочинного наказу, які виразилися у вчиненні умисного вбивства двох і більше осіб, способом, небезпечним для життя багатьох осіб, за попередньою змовою групою осіб, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 41, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 своїми умисними діями, скоєними на виконання явно злочинного наказу, які виразилися у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство двох і більше осіб, способом, небезпечним для життя багатьох осіб, за попередньою змовою групою осіб, але до кінця злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п.п.1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

А всього, таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 41, ч.3 ст. 365 КК України; ч. 4, ст.41, ч.3 ст. 258 КК України; ч. 4 ст. 41, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15; ч.4 ст.41, ст. 340 КК України.

Обставинами, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні вказаних злочинів, є наявність в матеріалах досудового розслідування достатніх доказів, зокрема, що містяться у:

- свідченнях потерпілих ОСОБА_148 , ОСОБА_161 , ОСОБА_138 , ОСОБА_105 та інших, які показали, що зранку 20.02.2014, близько 09 10 годин, під час акції протесту, знаходячись по вул. Інститутській у м. Києві, вони отримали вогнепальні кульові поранення. При цьому постріли в мітингувальників здійснювали працівники правоохоронних органів, в тому числі особи в чорній формі з жовтими пов`язками;

- свідченнях родичів загиблих, допитаних в якості потерпілих, зокрема ОСОБА_181 , ОСОБА_182 , ОСОБА_183 , ОСОБА_184 , ОСОБА_185 , та інших;

- свідченнях свідків ОСОБА_186 , ОСОБА_187 , ОСОБА_188 , ОСОБА_189 , ОСОБА_190 , ОСОБА_191 , ОСОБА_192 , ОСОБА_193 , ОСОБА_194 , ОСОБА_195 , ОСОБА_196 , ОСОБА_197 , ОСОБА_198 , ОСОБА_199 , ОСОБА_200 , ОСОБА_201 та інших;

- протоколах проведення слідчих експериментів за участю потерпілих ОСОБА_148 , ОСОБА_161 , ОСОБА_138 , ОСОБА_105 та інших потерпілих, а також свідків, які на місці події відтворили та уточнили обставини отримання 20.02.2014 на вул. Інститутській в м. Києві вогнепальних поранень та розповіли про події, які там відбувались у вказаний час;

- висновках судово-медичних експертиз, щодо тілесних ушкоджень потерпілих ОСОБА_101 , ОСОБА_122 , ОСОБА_164 та інших потерпілих, згідно яких останнім спричинені вогнепальні кульові поранення різного ступеня тяжкості 20.02.2014 під час акції протесту на вул. Інститутській в м. Києві;

- висновках судово-медичних експертиз, щодо причин смерті потерпілих ОСОБА_59 , ОСОБА_67 , ОСОБА_76 та інших потерпілих, згідно яких смерть останніх настала в результаті спричинення їм вогнепальних поранень 20.02.2014 під час акцій протесту по АДРЕСА_1 ;

- висновках комісійних судово-медичних експертиз щодо обставин отримання вогнепальних поранень, в тому числі смертельних, потерпілими ОСОБА_202 , ОСОБА_203 , ОСОБА_204 , ОСОБА_205 та іншими потерпілими, згідно яких останнім були спричинені вогнепальні поранення за обставин, встановлених під час проведення слідчих експериментів та /або зафіксованих на відеозаписах подій від 20.02.2014 на вул. Інститутській в м. Києві. При цьому постріли в них здійснювались з секторів, в яких на той час перебували співробітники ПМОП «Беркут при ГУ МВС України в м. Києві, яким повідомлено про підозру;

- висновку комплексної судової фототехнічної та судової медичної експертизи за №7921/14-35/47-мк від 30.07.2014, згідно якої в зображеннях кадрів відеозаписів телерадіокомпаній ВВС, ТРК «Україна» та «Белсат» зафіксована одна і та ж особа, а саме командир РСП ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_10 . Вказана особа була безпосереднім командиром ОСОБА_7 під час подій 20.02.2014 на вул. Інститутській в м. Києві;

- висновку судово-портретної експертизи №6918/14-35 від 12.06.2014, згідно якого встановлений комплекс збіжних ознак дає підстави для висновку про те, що на зображеннях кадрів відеозапису на досліджувальному фото зображенні та на порівняльному зразку, наданому для проведення експертизи, зафіксована одна і та ж особа, а саме ОСОБА_10 ;

- висновку судово-портретної експертизи №4995/14-35 від 20.05.2014, згідно якого на зображеннях кадрів відеозапису « ІНФОРМАЦІЯ_3 », на якому зафіксовані події 20.02.2014 на АДРЕСА_1 , та на порівняльних зразках, наданих для дослідження, зафіксовані, ймовірно ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , безпосереднім командиром яких також був ОСОБА_10 ;

- висновку комплексної судової трасологічної, балістичної, хімічної експертизи, експертизи продуктів вибуху та вибухових пристроїв №8883/8884/14-34/8885/14-33/8886/8887/14-38 від 26.01.2015, згідно якого на одязі ОСОБА_52 виявлені хімічні речовини подразнюючої дії, які входять до складу ручних газових гранат «Терен-6» і, яка вибухнула в безпосередній близькості від правого рукава куртки ОСОБА_206 . При цьому, ОСОБА_10 був безпосереднім командиром останнього під час подій 20.02.2014 на вул. Інститутській в м. Києві;

- висновку судово-медичної експертизи №72 мк від 30.03.2015 одягу співробітника ПМОП «Беркут» при ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_52 , згідно якого пошкодження куртки, кофти та нашарування речовини білого кольору на них та на штанах останнього могли утворилися в результаті вибуху, спеціального засобу «Терен-6» та який зафіксований на відеозаписі «TR RUPTLY» від 20.02.2014;

- висновках комісійних судово-балістичних експертиз зброї за №24414/15-33/5-219б від 25.04.2016, №8-1/91б від 15.08.2016 та інших, згідно яких кулі, вилучені під час оглядів місць подій, під час надання медичної допомоги та з трупів потерпілих вистріляні з 7,62 мм автоматів АКМС, якими були озброєні працівники РСП ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві, що перебували 20.02.2014 по вул. Інститутській в м. Києві;

- протоколах оглядів відеозаписів подій на вул. Інститутській в м. Києві за 20.02.2014;

- висновку службового розслідування за інформацією щодо втечі окремих працівників ПМОП «Беркут» ГУМВС України в м. Києві від 26.03.2014, згідно якого за результатами проведеної 03.03.2014 інвентаризації зброї та спецзасобів, встановлено відсутність в полку 24 одиниць табельної автоматичної зброї, а саме автоматів АКМС. Вказана автоматична зброя була видана 18.02.2014 працівникам РСП ПМОП «Беркут» ГУМВС України в м. Києві, які були задіяні на охороні громадського порядку в центральній частині м. Києва;

- протоколі огляду місця події від 12-13.08.2015, згідно якого на території Голосіївського району м. Києва працівниками Служби безпеки України були виявлені та вилучені частини табельної вогнепальної зброї. За результатами проведених експертних досліджень за №33/17-3/6-4/6-2/5 від 29.01.2016 встановлено, що це частини саме тієї табельної вогнепальної зброї, якою були озброєні працівника роти спеціального призначення ПМОП «Беркут» ГУМВС України в м. Києві і, з якої 20.02.2014 здійснювались постріли по мітингувальникам;

- аналітичній інформації по відеозаписам подій 20.02.14 на вул. Інститутській в м. Києві, по з`єднанням абонентських номерів мобільних телефонів, якими користувались підозрювані у провадженні, що підтверджує їх місцезнаходження 20.02.2014 на АДРЕСА_1 в момент скоєння ними кримінальних правопорушень;

- а також в інших здобутих доказах, якими у своїй сукупності підтверджується причетність ОСОБА_7 до вчинення злочинів.

Фактичні дані, що містяться у зазначених документах вказують на причетність ОСОБА_7 до вчинення злочинів за вищевказаних обставин.

При цьому, достатність доказів обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у зазначених злочинах, крім положень КПК України, повинна враховуватися з практикою Європейського Суду з прав людини, зокрема рішенням «Чеботарь проти Молдови», у відповідності до якої обґрунтованість підозри визначається наявністю фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа можливо вчинила злочин.

Як зазначалось вище, 23.02.2015 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.41; ч.3 ст.365; ч.2 ст.15, п.п.1, 5, 12 ч.2 ст.115; п.п.1, 5, 12 ч.2 ст.115 КК України, а 25.02.2016 раніше складене письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 змінено та повідомлено про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365 (в редакції від 07.04.2011); ч. 3 ст. 258 (в редакції від 21.09.2006); ч. 4 ст. 41, ст.340; ч. 4 ст. 41, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 (в редакції від 05.11.2009); ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст.15, п.п. 1, 5, 12 ч.2 ст.115 (в редакції від 05.11.2009) КК України.

У зв`язку із не встановленням місця перебування ОСОБА_7 , що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру від 23.02.2015 та письмове повідомлення про нову підозру від 25.02.2016, зазначені повідомлення відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, 111, 135 КПК України були направлені у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, шляхом надіслання їх поштою за останнім відомим місцем реєстрації та проживання, а саме: АДРЕСА_4 , а також шляхом публікації офіційного повідомлення на сайті ГПУ.

02.03.2015 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_7 , проведення якого доручено Службі безпеки України.

Таким чином, органом досудового розслідування вжито всіх необхідних заходів для вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру, а тому у відповідності до ст. 42 КПК України він набув статусу підозрюваного.

Орган досудового розслідування, повідомивши ОСОБА_7 про підозру, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування, знищення або спотворення будь-яких із речей, документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів та спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з наступних підстав.

На теперішній час підозрюваний ОСОБА_7 за місцем проживання та реєстрації на території України відсутній, переховується від органу слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та стосовно нього наявні фактичні дані, про те, що він перебуває за межами України.

Зокрема, згідно повідомлень Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки України підозрюваний ОСОБА_7 перебуває у державному та міждержавному розшуку, місце перебування останнього не встановлено, за місцем проживання він відсутній, отримав тимчасовий притулок на території Російської Федерації.

З метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_7 за межами України та його екстрадиції слідчими у кримінальному провадженні вживалися окремі заходи у рамках міжнародного співробітництва. Так, Генеральною прокуратурою України 17.05.2016 до компетентного органу Російської Федерації в порядку ст. 61 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року та ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року направлено клопотання про затримання ОСОБА_7 та взяття під варту до отримання вимоги про видачу, однак Генеральною прокуратурою Російської Федерації у задоволенні вказаного клопотання відмовлено, у зв`язку з наданням російською стороною останньому тимчасовий притулок.

Вказане свідчить про те, що ймовірно ОСОБА_7 переховується від органу слідства та суду на території Російської Федерації.

Окрім того, ймовірність перебування ОСОБА_7 є за межами України свідчить й те, що згідно інформації Служби безпеки України від 30.04.2015 він виїхав до Автономної Республіки Крим та до цього часу на територію України не повертався.

До цього часу ОСОБА_7 на жоден із викликів правоохоронного органу безпідставно не з`явився, про причини неявки орган досудового розслідування не повідомив.

У зв`язку з цим, 20.08.2019 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено в міжнародний розшук.

Крім того, у рамках здійснення міжнародного розшуку ОСОБА_7 01.03.2017 та 07.08.2017 до компетентного органу Російської Федерації в порядку Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних провадженнях 1959 року та Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року направлено запит про встановлення місцезнаходження ОСОБА_7 та проведення із ним процесуальних дій, зокрема повідомлення про підозру та допит як підозрюваного.

Однак Генеральною прокуратурою Російської Федерації у задоволенні вказаних клопотань відмовлено, що також свідчить про те, що ОСОБА_7 можливо переховується від органу слідства та суду на території Російської Федерації.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На теперішній час у кримінальному провадженні встановлені обставини, які свідчать про існування ризиків вчинення підозрюваним ОСОБА_7 дій, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 кримінальних правопорушень та тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, в яких останній підозрюється ( ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів за попередньою змовою групою осіб, в тому числі особливо тяжких злочинів, передбачених п.п.1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 та ч. 3 ст. 258 КК України, за вчинення яких законом передбачено основне покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна), а також вищевказані фактичні дані щодо перебування ОСОБА_7 за межами території України та ухилення від явки до органу досудового розслідування та суду, є достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 перебуваючи на волі переховується від органів досудового розслідування та суду.

Одночасно слід враховувати те, що підозрюваний ОСОБА_7 вчиняв інкриміновані йому злочини за змовою з іншими працівниками правоохоронних органів, які на теперішній час ухиляються від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку із чим оголошені у розшук. Згідно отриманих даних від уповноважених органів Російської Федерації, інші 20 співробітників РСП ПМОМ «Беркут» при ГУ МВС України в м. Києві, які підозрюються у вчиненні вказаних злочинів за попередньою змовою із ОСОБА_7 та перебувають у розшуку, також перебувають на території Російської Федерації та більшість з них отримала громадянство Російської Федерації що вказує на існування на теперішній час реальних ризиків про те, що розшукувані особи можуть сприяти підозрюваному ОСОБА_7 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, на території РФ або інших країн.

При цьому слід врахувати, що інша особа (командир РСП ПМОП «Беркут» при ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_10 ), яка також була підозрюваною у кримінальному провадженні і матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, будучи звільнена слідчим суддею з-під варти, ухилилась від слідства, на даний час перебуває у розшуку, отримала громадянство Російської Федерації.

Крім того, з огляду на наявний у ОСОБА_7 , як працівника правоохоронного органу, досвід, авторитет та зв`язки працівника правоохоронного органу, що забезпечують йому додаткові можливості позапроцесуального впливу на учасників процесу, а також приймаючи до уваги тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, його репутацію та інші дані про особу, такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання, особиста порука, застава чи домашній арешт не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Перебуваючи на волі, ОСОБА_7 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, матиме змогу впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, у тому числі на інших працівників ПМОП «Беркут», які є свідками і можуть дати показання стосовно подій 20.02.2014 та щодо інкримінованих йому злочинів або контактувати з працівниками спецроти, які переховуються від органів слідства, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

За таких обставин більш м`які, передбачені ст. 176 КПК України запобіжні заходи, не забезпечать виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків підозрюваного та не нададуть можливості під час досудового розслідування контролювати місця його перебування.

З метою запобігання настанню вказаних ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 сторона обвинувачення вважає за необхідне звернутися до суду з клопотанням про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно пунктів 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Характер та ступінь тяжкості діянь, в яких підозрюється ОСОБА_7 , сукупність інших обставин вчинення злочинів, свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондується з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Як зазначалось вище, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 на теперішній час може переховуватися на території Російської Федерації, у зв`язку з чим є необхідність у зверненні до компетентних органів зазначеної держави з офіційним зверненням (запитом) про встановлення місця перебування ОСОБА_7 на їх території та видачі його для притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно із рішенням 99-ї сесії (27 лютого 3 березня 2017 року) Комісії з контролю файлів Інтерполу, запобіжні заходи у вигляді дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу не є ордерами на арешт у розумінні ст. 83.2 (b,іі) Правил Організації.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК України, видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його в розшук. Зі змісту даної норми закону, випливає, що такий розшук може бути державним, міждержавним, міжнародним. Особа оголошується в міжнародний розшук після або одночасно з оголошенням в державний розшук. За наявності підтвердження відомостей про виїзд розшукуваної особи з України міжнародний розшук оголошується негайно. Міжнародний розшук не замінює собою міждержавний розшук в межах певного кола держав і може здійснюватися паралельно з ним.

Отже чинний КПК України не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного, міждержавного, міжнародного) має бути винесена органом досудового розслідування відповідна постанова (ч.2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено органом досудового розслідування шляхом винесення постанов спочатку про оголошення ОСОБА_7 в державний, а згодом і в міжнародний розшуки.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 551 КПК України, екстрадиція - видача особи державі, компетентними органами якої ця особа розшукується для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку. Екстрадиція включає: офіційне звернення про встановлення місця перебування на території запитуваної держави особи, яку необхідно видати, та видачу такої особи; перевірку обставин, що можуть перешкоджати видачі; прийняття рішення за запитом; фактичну передачу такої особи під юрисдикцію запитуючої держави.

Відповідно ч. 1 ст. 573 КПК України запит про видачу особи (екстрадицію) направляється за умови, якщо за законом України хоча б за один із злочинів, у зв`язку з якими запитується видача, передбачено покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк не менше одного року або особу засуджено до покарання у виді позбавлення волі і не відбутий строк становить не менше чотирьох місяців.

Стаття 575 КПК України визначає, що клопотання про видачу особи в Україну готує слідчий, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок, з дотриманням вимог, передбачених цим Кодексом та відповідним міжнародним договором України. До клопотання додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Тобто, обов`язковою умовою для здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є чинне процесуальне рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачено нормою національного законодавства, а саме статтею 575 КПК України.

Разом з цим, зазначена вимога міститься у ч. 2 ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатись завірена постанова про взяття під варту. Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.

Крім того, згідно Інструкції про порядок використання правоохоронними органами можливостей Національного центрального бюро Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів, затвердженої наказом МВС України, Генеральної прокуратури України, Служби безпеки України, Держкомкордону, Державної митної служби України від 09.01.1997 року № 3/1/2/5/2/2, підставою для міжнародного розшуку громадян України є запит правоохоронного органу надісланий до НЦБ. Національне центральне бюро вивчає одержані матеріали, при потребі запитує в ініціатора додаткові відомості і, за прийнятими Інтерполом правилами, надсилає запит до Генерального секретаріату Інтерполу або в Національне центрального бюро Інтерполу відповідної країни. Про здійсненний запит НЦБ письмово інформує ініціатора, який після цього зобов`язаний негайно повідомляти нові відомі факти щодо розшукуваних для коригування розшукових заходів закордоном.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину із застосуванням насильства або погрозою його застосування та щодо злочину, який спричинив загибель людини.

26.02.2020 Печерським районним судом м. Києва винесено ухвалу, згідно якої надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 , з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказаною ухвалою надано дозвіл на затримання строком до 26.08.2020.

Разом з цим, 27.04.2020 Печерським районним судом м. Києва винесено ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 строком 60 діб.

Вказані обставини на думку слідчого виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Прокурори в судовому засіданні доводи клопотання підтримали, просили клопотання задовольнити, зазначивши, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

В судовому засіданні захисник підозрюваного заперечував щодо задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, приходжу до наступних висновків.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365 (в редакції від 07.04.2011); ч. 3 ст. 258 (в редакції від 21.09.2006); ч. 4 ст. 41, ст.340; ч. 4 ст. 41, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 (в редакції від 05.11.2009); ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст.15, п.п. 1, 5, 12 ч.2 ст.115 (в редакції від 05.11.2009), ч. 2 ст. 262 КК України в кримінальному провадженні № 0001642 від 04.08.2015.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Підозра ОСОБА_7 , обґрунтовується та підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання. Які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Прокурорами в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_7 , може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, на території РФ або інших країн, перешкоджати здійсненню кримінального провадження іншим чином, впливати на інших учаників кримінального провадження.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Варто зазначити, що ризик перешкоджати встановленню істини у кримінальному правопорушенні доводиться з огляду на початкову стадію досудового розслідування, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (рішення ЄСПЛ у справі Яжинський проти Польщі (Jarzynski v. Poland, § 43)).

Доказів того, що стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 , не допускає тримання його під вартою слідчому судді не надано, а тому слід вважати, що таких перешкод не має.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, та не приймає доводи сторони захисту з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали вище.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194,196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Олександрія, Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта вища, зареєстрованого на час вчинення злочинів за адресою: АДРЕСА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити, що у такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування запобіжного обраного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Повний текст ухвали буде виготовлений і проголошений о 14 год. 20 хв. 29 січня 2021 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1