КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3461/2021 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 276 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2021 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13 травня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 (фактично за скаргою підозрюваного ОСОБА_10 ) про скасування у кримінальному провадженні № 0000054, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 березня 2014 року, повідомлення ОСОБА_10 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 109 КК України, з покладенням обов`язку на уповноважену особу відділу Офісу Генерального прокурора виключити відомості з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 0003538 від 07 листопада 2017 року і № 0000054 від 03 березня 2014 року про дату, час та факт повідомлення останньому про підозру, з покладенням обов`язку на уповноважену особу відділу Офісу Генерального прокурора закрити кримінальне провадження № 0003538 від 07 листопада 2017 року (яке виділене із кримінального провадження № 0000054 від 03 березня 2014 року), а також з покладенням обов`язку на уповноваженого слідчого та/або слідчих слідчої групи повідомити Міністерство внутрішніх справ України про припинення розшуку ОСОБА_10 і вчинити дії для виключення останнього з бази розшуку МВС України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить скасувати повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 109 КК України, та покласти обов`язок на уповноважену особу відділу Офісу Генерального прокурора виключити відомості з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 0003538 від 07 листопада 2017 року і № 0000054 від 03 березня 2014 року про дату, час та факт повідомлення йому, ОСОБА_10 , про підозру, а також покласти обов`язок на уповноважену особу відділу Офісу Генерального прокурора закрити кримінальне провадження № 0003538 від 07 листопада 2017 року (яке виділене із кримінального провадження № 0000054 від 03 березня 2014 року) і, крім того, покласти обов`язок на уповноваженого слідчого та/або слідчих слідчої групи повідомити Міністерство внутрішніх справ України про припинення розшуку ОСОБА_10 та вчинити дії для виключення його з бази розшуку МВС України.

Зокрема, автор апеляції стверджує, що він на теперішній час не має статусу підозрюваного, а наявність відомостей стосовно нього в Єдиному реєстрі досудових розслідувань та проведення відносно нього досудового розслідування є грубим порушенням норм КПК України і конституційних прав та свобод.

Крім того, апелянт зазначає, що витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0003538 від 07 листопада 2017 року не містить короткого опису вчиненого ним кримінального правопорушення, а також не відповідає фабулі підозри, складеної в рамках кримінального провадження № 0000054 від 03 березня 2014 року. При цьому ОСОБА_10 наголошує, що органами досудового розслідування не було здійснено належних і необхідних процесуальних дій, спрямованих на повідомлення йому про підозру.

Звертає увагу апелянт і на те, що в ухвалі слідчого судді було помилково зазначено, що скаргу на повідомлення ОСОБА_10 про підозру подав захисник ОСОБА_9 , оскільки таку скаргу слідчому судді подав він сам, тобто ОСОБА_10 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного та його захисників, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурорів, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_10 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, 11 травня 2021 року (скарга датована 09 травня 2021 року) заявник ОСОБА_10 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва зі скаргою, вказавши в ній співавтором скарги свого представника ОСОБА_9 , в якій просить скасувати у кримінальному провадженні № 0000054, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 березня 2014 року, повідомлення йому, ОСОБА_10 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 109 КК України, та просить покласти обов`язок на уповноважену особу відділу Офісу Генерального прокурора виключити відомості з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 0003538 від 07 листопада 2017 року і № 0000054 від 03 березня 2014 року про дату, час та факт повідомлення йому, ОСОБА_10 , про підозру, а також просить покласти обов`язок на уповноважену особу відділу Офісу Генерального прокурора закрити кримінальне провадження № 0003538 від 07 листопада 2017 року (яке виділене із кримінального провадження № 0000054 від 03 березня 2014 року) і, крім того, просить покласти обов`язок на уповноваженого слідчого та/або слідчих слідчої групи повідомити Міністерство внутрішніх справ України про припинення розшуку ОСОБА_10 і вчинити дії для виключення останнього з бази розшуку МВС України.

13 травня 2021 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва було відмовлено у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 (фактично за скаргою підозрюваного ОСОБА_10 ) про скасування у кримінальному провадженні № 0000054, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 березня 2014 року, повідомлення ОСОБА_10 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 109 КК України, з покладенням обов`язку на уповноважену особу відділу Офісу Генерального прокурора виключити відомості з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 0003538 від 07 листопада 2017 року і № 0000054 від 03 березня 2014 року про дату, час та факт повідомлення останньому про підозру, з покладенням обов`язку на уповноважену особу відділу Офісу Генерального прокурора закрити кримінальне провадження № 0003538 від 07 листопада 2017 року (яке виділене із кримінального провадження № 0000054 від 03 березня 2014 року), а також з покладенням обов`язку на уповноваженого слідчого та/або слідчих слідчої групи повідомити Міністерство внутрішніх справ України про припинення розшуку ОСОБА_10 і вчинити дії для виключення останнього з бази розшуку МВС України

Відмовляючи у відкритті провадження за вищенаведеною скаргою, поданою фактично підозрюваним ОСОБА_10 , слідчий суддя, вивчивши матеріали, які додані до скарги, прийшов до правильного висновку про відмову у відкритті провадження за вказаною скаргою (незалежно від того, ким вона подана підозрюваним чи його захисником) з огляду на наступне.

Згідно із загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплено в частині ч. 1 ст. 58 Конституції України, відповідно до якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності й припиняється з утратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали чи мали місце (офіційне тлумачення цього конституційного положення наведено в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99).

Водночас Конституція України в ст. 58 допускає зворотну дію законів у часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Формою реалізації ч. 1 ст. 58 Конституції України є положення ч. 1 ст. 5 КПК України, 2012 року, яка регулює дію норм кримінального процесуального закону в часі та згідно з якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається відповідно до положень цього Кодексу, чинних на момент початку виконання дії або прийняття такого рішення. На відміну від кримінального (матеріального) закону, чинний кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження. Повернення процесу (процесуальних дій) неможливе.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, частина перша ст. 303 КПК України, 2012 року, була доповнена пунктом 10, який, за загальним правилом, підлягає застосуванню з дати набрання чинності цим Законом в частині таких змін.

Згідно з п. 4 § 2 «Прикінцеві положення» Розділу 4 Закону № 2147-VІІІ, положення п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України вводиться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії у часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін відповідно до п. 7 § 1 розділу 4 вказаного Закону, тобто з 16 березня 2018 року.

Таким чином, з підстав, зазначених у п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, слідчий суддя уповноважений розглянути скаргу на повідомлення слідчого, прокурора про підозру у справах (кримінальних провадженнях), по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію вищезгаданих змін, а саме з 16 березня 2018 року.

З огляду на те, що відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000054 були внесені 03 березня 2014 року, тобто провадження значиться цією датою, то, незалежно від того, коли з нього було виділене кримінальне провадження № 0003538, положення п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України щодо оскарження повідомлення про підозру ОСОБА_10 в цьому випадку застосовуватися не можуть, оскільки на той час діяла редакція КПК України 2012 року зі змінами відповідно до Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, в якій положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України не передбачалося можливості оскарження повідомлення про підозру.

До того ж, виділення кримінального провадження № 0003538 відбулося 07 листопада 2017 року, тобто до введення в дію змін до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, а саме до 16 березня 2018 року.

Отже, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до ч. 4 ст. 304 КПК України, відмовив у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 (фактично за скаргою підозрюваного ОСОБА_10 ) про скасування у кримінальному провадженні № 0000054, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 березня 2014 року, повідомлення ОСОБА_10 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 109 КК України, з покладенням обов`язку на уповноважену особу відділу Офісу Генерального прокурора виключити відомості з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 0003538 від 07 листопада 2017 року і № 0000054 від 03 березня 2014 року про дату, час та факт повідомлення останньому про підозру, з покладенням обов`язку на уповноважену особу відділу Офісу Генерального прокурора закрити кримінальне провадження № 0003538 від 07 листопада 2017 року (яке виділене із кримінального провадження № 0000054 від 03 березня 2014 року), а також з покладенням обов`язку на уповноваженого слідчого та/або слідчих слідчої групи повідомити Міністерство внутрішніх справ України про припинення розшуку ОСОБА_10 і вчинити дії для виключення останнього з бази розшуку МВС України, оскільки зазначена скарга була подана на рішення слідчого, яке не підлягає оскарженню.

Що ж стосується посилань апелянта, що в ухвалі слідчого судді помилково зазначено, що скаргу подав захисник ОСОБА_9 , хоча, насправді, скарга до слідчого судді була подана ним самим, тобто ОСОБА_10 , то колегія суддів звертає увагу, що на першому аркуші цієї скарги фактично вказано прізвища осіб, які її подають, в даному випадку це заявник ОСОБА_10 і його представник ОСОБА_9 , але підпису жодного із них на останньому аркуші скарги не міститься, а значиться лише прізвище ОСОБА_10 , із чого можливо було лише припустити, що саме він подав цю скаргу. Оскільки ОСОБА_10 наполягає, що саме він є заявником по вказаній скарзі, то колегія судді з цим погоджується, але при цьому виходить з того, що якщо слідчий суддя навіть і помилився в тому, хто саме подав зазначену скаргу до суду, то це не впливає на правильність прийнятого ним рішення, так як оскарження повідомлень осіб про підозру у кримінальних провадженнях, які були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань до 16 березня 2018 року, законом не передбачено. Тому доводи автора апеляції про незаконність та необґрунтованість зазначеного рішення слідчого судді слід визнати безпідставними.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_10 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, п. 4 § 2 «Прикінцеві положення» Розділу 4 Закону № 2147-VІІІ, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13 травня 2021 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 (фактично за скаргою підозрюваного ОСОБА_10 ) про скасування у кримінальному провадженні № 0000054, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 березня 2014 року, повідомлення ОСОБА_10 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 109 КК України, з покладенням обов`язку на уповноважену особу відділу Офісу Генерального прокурора виключити відомості з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 0003538 від 07 листопада 2017 року і № 0000054 від 03 березня 2014 року про дату, час та факт повідомлення останньому про підозру, з покладенням обов`язку на уповноважену особу відділу Офісу Генерального прокурора закрити кримінальне провадження № 0003538 від 07 листопада 2017 року (яке виділене із кримінального провадження № 0000054 від 03 березня 2014 року), а також з покладенням обов`язку на уповноваженого слідчого та/або слідчих слідчої групи повідомити Міністерство внутрішніх справ України про припинення розшуку ОСОБА_10 і вчинити дії для виключення останнього з бази розшуку МВС України, залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

___________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4