ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі в залі суду кримінальне провадження №0000160 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жданова Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого неофіційно, неодруженого, немаючого на утриманні дітей, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

20.07.2020, близько 20 години 45 хвилин, ОСОБА_5 , перебував на подвір`ї будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , де у останнього виник словесний конфлікт із ОСОБА_4 , під час якого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, в цей же день, час та за вказаних обставин ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_4 та взявши до правої руки невстановлений слідством предмет та наніс один удар даним предметом по голові останнього.

У результаті вказаних протиправних дій, ОСОБА_5 умисно заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді садна в лобно-скроневій ділянці зліва, які відносяться до легкого тілесного ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений показав, що дійсно вчинив дане кримінальне правопорушення в час, місці та за обставин, зазначених у обвинуваченні, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства. Щиро каявся, свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Також показав, що 20.07.2020, близько 20 години 45 хвилин, заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_4 , нанісши удар по голові останньому. Вибачився перед потерпілим. Працює неофіційно, заробляючи приблизно 4000 гривень в місяць на підробітках. Не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Просив призначити йому штраф у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що ОСОБА_5 за вчинене кримінальне правопорушення щиро розкаявся. Зі сторони його та обвинуваченого була ініціатива відшкодувати завдану шкоду потерпілому. Також, показав, що потерпілим ніяких медичних документів щодо його лікування не надано.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні показав, що один раз восени 2020 року ОСОБА_5 просив у нього пробачення, але ніяких відшкодувань з боку обвинуваченого не було, хоча він просив у останнього відшкодувати йому 15000 гривень за завдану шкоду, але на лікування можливо пішло і більше коштів. Щодо призначення обвинуваченому штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян не заперечував.

Представник потерпілого ОСОБА_7 у судовому засіданні показав, що обвинувачений лише в суді вибачився один раз, не відшкодував матеріальну шкоду та виходячи з цього щире каяття відсутнє з обставин, що пом`якшує покарання останньому. Також, показав, що обвинувачений намагався відшкодувати завдану шкоду через свого захисника, однак не зійшлись в сумі коштів.

У зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження наслідки застосування даної статті КПК України.

За таких обставин, враховуючи показання обвинуваченого, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доведеною та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України, як в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до положень ст. 66 КК України є щире каяття.

Доводи представника потерпілого про відсутність щирого каяття не є такими, що беззаперечно можуть бути покладені в основу рішення суду, враховуючи те, що свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні обвинувачений визнав повністю та відверто, осуджує свою поведінку, неодноразово вибачався перед потерпілим, щиро каявся як під час досудового слідства так і під час судового розгляду справи. До того ж, стороною захисту вчинялись дії щодо відшкодування потерпілому матеріальної шкоди, однак не відшкодовано з причин не погодження суми відшкодування та не надання медичних документів щодо витрачених коштів на лікування.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до положень ст. 67 КК України, є вчинення кримінального проступку щодо особи похилого віку.

Суд враховуючи викладене, приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому призначає покарання у виді штрафу, оскільки останній неофіційно працює, має заробіток, не одружений, не має на утриманні дітей, не судимий та вважає, що саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд не вбачає.

Арешт на майно обвинуваченого не накладався.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 374 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1