ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/190/21 Номер провадження 11-кп/814/808/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 травня 2021 року про продовження запобіжного заходу у виді мання під вартою,-

з участю: прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_8 ( в режимі відеоконференції ), -

в с т а н о в и л а :
Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини справи
Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 травня 2021 року клопотання прокурора задоволено , продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 2 місяці , тобто з 27 травня 2021 року по 25 липня 2021 року ( включно).

Визначено обвинуваченому ОСОБА_6 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб , що становить 45 400 грн , яка може бути внесена до сплину терміну тримання під вартою , з покладенням обов`язків , на випадок сплати застави.

Зі змісту оскарженої ухвали вбачається, що в провадженні Лубенського міськрайонного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження №0000144 відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні злочину , передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_6 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки існують ризики передбачені частиною першою статті 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Задовольняючи клопотання прокурора, суд вказав, що існують ризики передбачені ст.177 КПК України на які послався прокурор у своєму клопотанні і обмеження прав обвинуваченого на свободу є виправдним.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
Не погодившись з вказаним рішенням , обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу , в якій просить змінити ухвалу суду , мотивуючи своїх вимоги тим , що відсутні докази наявних ризиків , а справа щодо нього сфабрикована.

Позиції учасників судового провадження в апеляційному суді
В судовому засіданні обвинувачений та в його інтересах адвокат апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити з наведених в ній підстав .

Прокурор заперечував з приводу задоволення апеляції сторони захисту. Мотиви суду щодо апеляційної скарги
Заслухавши суддю доповідача , доводи сторін на підтримання та спростування апеляційної скарги обвинуваченого , вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Так апеляційним судом встановлено , що в провадженні Лубенського міськрайонного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження №0000144 відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні злочину , передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Згідно з ч. 3 вказаної статті незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження ОСОБА_6 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів провадження , суд при прийнятті рішення про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою , врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, з врахуванням тяжкості злочину , інкримінованому ОСОБА_6 та даних про особу обвинуваченого, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, на які посилається сторона обвинувачення, а тому обґрунтовано продовжив останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Правильним вважає колегія суддів висновки суду щодо продовження існування ризиків , на які посилається орган досудового розслідування і які на даний час не зменшилися.

Доводи апеляції обвинуваченого висновків суду першої інстанції не спростовують.

Європейський Суд з прав людини у своїй прецедентній практиці неодноразово наголошував , що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий , обвинувачується у вчинені злочину в період іспитового строку , а тому ризик продовжувати вчиняти злочин є реальним.

Щодо даних про особу обвинуваченого, то суд правильно врахував , що він офіційно не одружений , не має постійного доходу та офіційного місця проживання , що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків та можливість подальшої протиправної поведінки.

Не впливають на висновки суду доводи обвинуваченого щодо того , що провадження відносно нього є сфабриковане працівниками поліції. Щодо вказаних доводів слід зазначити , що на даний час здійснюється судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_6 під час якого і здійснюється оцінка доказів на предмет належності та допустимості. Вказані обставини не можуть оцінюватися колегією суддів під час перегляду в апеляційному порядку даної ухвали.

Як в судовому засіданні судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Також , судом у повній мірі досліджено обставини , за яких до обвинуваченого неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід.

Підсумовуючи наведене колегія суддів приходить до висновку , що рішення суду щодо ОСОБА_6 є правильним та тільки запобіжний захід у виді тримання під вартою може запобігти існуючим у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку повинуваченого та доводи апеляції адвоката жодним чином не спростовує вказаних висновків суду.

Істотних порушень норм КПК України , які могли б поставити під сумнів висновки суду щодо доцільності тримання обвинуваченого під вартою, колегією суддів не встановлено.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстави для його скасування та , відповідно , задоволення апеляції - відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422-1 КПК України , колегія суддів Полтавського апеляційного суду , -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення , а ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 травня 2021 року про продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ________________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4