Вирок
Іменем України

02.07.2021 р. м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 0000133 від 10.04.2021 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Нове Запоріжжя Запорізької області, з неповною середньою освітою, не працюючого, розлученого, раніше судимого, востаннє вироком Смілянського районного суду Черкаської області від 24.05.2019 року за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст.71 КК України до двох років та двох місяців позбавлення волі, 06.01.2021 року звільненого з місць позбавлення волі за закінченням строку відбуття покарання, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України,

встановив:
ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів проти власності, зокрема востаннє вироком Смілянського районного суду Черкаської області від 24.05.2019 року за ч.2 ст.185 КК України до двох років та двох місяців позбавлення волі, на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення проти власності.
09.04.2021 року близько 14:25 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину «Сільпо» за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 179, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, з метою власного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу, таємно з торгівельних стелажів вищевказаного магазину заволодів майном, а саме: «Гумка жувальна Dirol морозна м`ята» у кількості 1 штука - закупівельна вартість 7,18 грн., цукерки «Raffaello» у кількості 1 упаковка, закупівельна вартість за одну упаковку 73,65 грн., шоколадну пасту «Nutella & Go горіхова з какао та хлібні палички» в кількості 1 штука - закупівельна вартість за 1 штуку 26,80 грн., «горілка Zubrowkа Biаlа» у кількості 1 штука - закупівельна вартість 23,70 грн., «вино ігристе Latinium Sparkling біле напівсухе» у кількості 1 штука - закупівельна вартість 78,40 грн., «батончик Bounty Trio з м`якоттю кокосу у молочному шоколаді» у кількості 2 штуки - закупівельна вартість за 1 одиницю 13,60 грн., за 2 одиниці - 27,20 грн., «яйце шоколадне Kinder сюрприз максі» у кількості 1 штука,- закупівельна вартість за одну одиницю 102,45 грн., а всього на загальну суму 348 грн. 38 коп., і під час вчинення злочину був помічений працівником вищевказаного магазину та усвідомлюючи, що його злочинні дії були виявленні, з метою завершення свого умислу на відкрите заволодіння вказаним майном та уникнення кримінальної відповідальності намагався втекти з приміщення магазину, однак, злочин не довів до кінця від обставин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівником охорони магазину.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), скоєний повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України.
23.04.2021 року між прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України.
Згідно з укладеною угодою підозрюваний ОСОБА_5 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком на 4 роки із застосуванням ст. 75 КК України.
Представник потерпілої юридичної особи ТОВ «Сільпо Фуд» - ОСОБА_6 надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості, оскільки матеріальна шкода, завдана потерпілій юридичній особі, в ході досудового розслідування відшкодована.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена із ОСОБА_5 , оскільки така угода відповідає вимогам КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав укладену ним угоду про визнання винуватості, при цьому, він повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України, і вказав, що розуміє свої права, надані йому законом, в тому числі передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання і інші заходи, які будуть застосовані відносно нього, а також наслідки невиконання даної угоди.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 також просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки ОСОБА_5 добровільно уклав таку угоду із прокурором, ознайомлений і погоджується з умовами угоди, а зміст угоди відповідає вимогам закону.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , суд виходить з наступного.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
За змістом п.1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. При цьому, за змістом положень ч.4 ст.469 КПК України допускається укладання угоди в кримінальному провадженні, у якому беруть участь потерпілий або потерпілі, якщо вони надали письмову згоду прокурору на укладення угоди.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів. Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю.
Судом з`ясовано, що при укладенні угоди обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст.469, 472 КПК України, міра покарання за угодою, узгоджена сторонами, визначена у межах санкції ч.2 ст.186 КК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.
Частиною 3 ст.314 КПК України передбачено право суду затвердити угоду у підготовчому судовому засіданні.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, яке є достатнім для його виправлення, перевиховання, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався, клопотання з цього приводу прокурором під час судового провадження заявлено не було, а відтак підстав, передбачених ст.ст.176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого запобіжних заходів суд не вбачає.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 368-371, 373-376, 394, 468, 469, 472, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 квітня 2021 року у кримінальному провадженні №0000133 від 10.04.2021 року між прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речовий доказ DVD-R диск, на якому міститься відеозапис з камер внутрішнього відеоспостереження від 09.04.2021 року, залишити при матеріалах кримінального провадження №0000133.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1