Справа № 454/3431/20 Головуючий у 1 інстанції: Фарина
Провадження № 11-сс/811/198/21 Доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4 ,
представника власника майна, - адвоката ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу в.о директора Приватного акціонерного товариства «Шахта «Надія» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Сокальського районного суду Львівської області від 22 жовтня 2020 року про накладення арешту на майно,
в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Сокальського районного суду Львівської області від 22 жовтня 2020 року клопотання слідчого Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області задоволено.
Накладено арешт на вилучені під час огляду місця події 20.10.2020: металобрухт чорних металів в кількості 14 520 кг; товарно-транспортну накладну №407 від 20.10.2020; товарно-транспортну накладну №68 від 20.10.2020; договір поставки №070/020 від 25.05.2020.
На ухвалу слідчого судді в.о. директора ПрАТ «Шахта «Надія» ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді, відмовити в задоволенні клопотання слідчого, зобов`язати Сокальське ВП Червоноградького ВП ГУНП у Львівській області повернути арештоване майно ПрАТ «Шахта «Надія». Зазначає, що копію ухвали представник ПрАТ «Шахта «Надія» ОСОБА_8 отримала 25.01.2021 за вх. № 09/42. Однак, у зв`язку із заборгованістю за спожиту електроенергію перед «Львівобленерго», ПрАТ Шахта «Надія» з 02.11.2020 і по даний час, повністю відключена від електроживлення (в тому числі адміністративні приміщення). На підприємстві оголошено простій, що підтверджується копією наказу № 313 від 02.11.2020, тому ПрАТ «Шахта «Надія» не мала можливості підготувати апеляційну скаргу у встановлені законом строки та долучити необхідні докази.
В обгрунтування апеляційних вимог покликається на те, що ухвала постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки постановлена без виклику власників майна та без їх повідомлення про результати розгляду клопотання про арешт майна. Вважає, що відсутні підстави для арешту майна, оскільки відомості до ЄРДР внесено за ч. 3 ст. 191 КК України, а саме: розтрата та заволодіння вугіллям підприємства. Кримінального провадження по факту крадіжки металобрухту не порушено.
20 жовтня 2020 року працівниками Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області було зупинено транспортний засіб - Камаз АА58 66МА, яким перевозився металобрухт на підставі Договору поставки № 070/020 від 25.05.2020, укладеного між ПрАТ «Шахта «Надія», як Постачальником і ТзОВ «Західвторлом», як Покупцем.
Факт перевезення металобрухту було оформлено товарно-транспортною накладною від 20 жовтня 2020 року № 407, відповідно до якої Замовником і Вантажоодержувачем металобрухту є ТзОВ «Західвторлом», а Вантажовідправником є ПрАТ «Шахта «Надія», факт відпуску металобрухту підтверджується підписами головного бухгалтера та директора ПрАТ «Шахта «Надія», скріпленого печаткою підприємства, а також підписом матеріально відповідальної особи шахти, яка була присутня під час навантаження і супроводу металобрухту ОСОБА_9 .
В ухвалі слідчого судді зазначено, що вага металобрухту в кількості 7000 кг, яка зазначена в товарно-транспортній накладній № 407 від 20.10.2020 не відповідає фактичній вазі металобрухту в кількості 14 520 кг, яка була встановлена під час його зважування при проведенні огляду місця події. Однак, слідчим суддею не враховано, що в товарно-транспортній накладній № 407 від 20.10.2020 вага в кількості сім тонн зазначена «до зважування», не враховано, що згідно п. 5.2. Договору поставки від 25.05.2020 № 070/020 приймання-передачі Продукції здійснюється представниками обох сторін та оформляється двостороннім Актом приймання-передачі Продукції (форма 69/19), складається вантажоодержувачем Товару у кінцевому пункті поставки. Датою переходу права власності на Продукцію та усіх ризиків від Постачальника до Покупця є дата належним чином оформленого та підписаного Сторонами Акту, а згідно пункту 5.6 договору Датою поставки товару вважається дата, зазначена в Акті.
Вважає, що правові підстави для арешту майна відсутні, а арештоване майно не можливо використати, як доказ у кримінальному провадженні.
У суді апеляційної інстанції адвокат ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримала, просила задоволити.

Прокурор ОСОБА_6 апеляційну скаргу заперечив, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, виступ адвоката ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.

Наведені апелянтом доводи поважності пропуску строку апеляційного оскарження підтверджуються матеріалами провадження. Колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений з поважних причин, а тому його слід поновити.
Ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно відповідає вимогам ст. 370 КПК України, є законною, вмотивованою та обґрунтованою.

20 жовтня 2020 року до ЄРДР за №0000520 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, із зазначенням короткого викладу обставин, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення: 20.10.2020 у Сокальське ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області надійшла ухвала слідчого судді Сокальського районного суду ОСОБА_10 про внесення відомостей до ЄРДР за повідомленням ОСОБА_11 від 09.10.2020 про те, що керівництво «Шахти «Надія», що розташована у с. Сілець Сокальського району систематично вчиняє розкрадання майна з даної шахти.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчий у клопотанні про накладення арешту на майно покликається на ст. 98 КПК України та ч. 2 ст. 170 КПК України, при цьому зазначає, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

З врахуванням зазначених положень закону слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні та запобігання ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 КПК України.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності, необґрунтованості судового рішення та неповноти судового розгляду колегія суддів до уваги не бере як безпідставні.

При вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею на виконання вимог ч. 2 ст. 173 КПК України враховано можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що відповідає конституційним нормам.

Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для арешту майна, оскільки відомості до ЄРДР внесено за ч. 3 ст. 191 КК України, а саме розтрата та заволодіння вугіллям підприємства апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки з наявного в матеріалах справи витягу з ЄРДР вбачається, що відомості внесено за ч. 3 ст. 191 КК України із зазначенням про систематичне розкрадання майна «Шахти «Надія», керівництвом шахти.

Крім того, в суді апеляційної інстанції прокурором долучено відповідь начальника ГУ ДПС у Львівській області ОСОБА_12 відповідно до якої все майно ПрАТ «Шахта «Надія» описано актами опису від 11.04.2012, 17.11.2015, 27.02.2019 та 12.03.2020 в податкову заставу. Майно ПрАТ «Шахта «Надія» перебуває у податкові заставі з 23.10.2001.

Разом з тим, незважаючи на перебування майна ПрАТ «Шахта «Надія» в податковій заставі, керівництвом товариства було укладено договір поставки №070/020 від 25.05.2020, про передання у власніть ТзОВ «Західвторлом» належного йому майна, а саме: металобрухту чорних і кольорових металів.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання про арешт майна слідчим суддею допущено не було.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону й підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Поновити в.о. директора ПрАТ «Шахта «Надія» ОСОБА_7 строк апеляційного оскарження.

Ухвалу слідчого судді Сокальського районного суду Львівської області від 22 жовтня 2020 року про арешт майна залишити без змін, а апеляційну скаргу в.о. директора ПрАТ «Шахта «Надія» ОСОБА_7 - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3