Справа № 456/3937/20
Провадження № 1-кп/456/240/2021
ВИРОК

іменем України

19 лютого 2021 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Стрий кримінальне провадження № 0000147 від 24.09.2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стрий Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, раніше судимого, вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 9.06.2020 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим терміном 1 (один) один рік;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 8.09.2020р. близько 14.20 год., перебуваючи в торговому залі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_2 де здійснює свою підприємницьку діяльність ОСОБА_5 , скориставшись тим, що його дій ніхто не бачить, повторно, таємно, викрав підгузки одноразові торгової марки «Pampers Active Baby» розмір 5, 11-16 кг, 42 шт., загальною вартістю 379,90 грн. без ПДВ, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю, погоджується з обставинами, оголошеними прокурором з обвинувального акта. Додатково пояснив, що в той день проходив по вул. Зелена в м. Стрий, де зайшов в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та скориставшись відсутністю сторонніх осіб, викрав зі стелажу дитячі підгузки, які в подальшому продав, а виручені кошти витратив для власних потреб. Щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо його не карати.
Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим фактичних обставин справи, не маючи сумнівів у добровільності його позиції, тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд приходить до висновку, що дослідження фактичних обставин справи слід обмежити допитом обвинуваченого та дослідженням даних у справі, що характеризують його особу.

Учасникам судового провадження роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку.

Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину доведеною повністю і вважає, що його дії, вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Визначаючи міру покарання обвинуваченому по даній справі суду слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових правопорушень як ним, так і іншими особами.

Також, при призначенні покарання особі, яка вчинила кримінальне правопорушення суд повинен віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, інтересом потерпілого, щодо міри покарання та правом обвинуваченого на справедливе покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує обставини правопорушення, його наслідки, ступінь його тяжкості, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_4 по справі не встановлено.

Помякшуючими відповідальність обставинами суд визнає те, що ОСОБА_4 , щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Враховується, що обвинувачений вчинив нетяжкий злочин, не вперше притягується до кримінальної відповідальності, посередньо характеризуються по місцю проживання, має молодий вік, потерпілий претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року (зі змінами) «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. В такому випадку суд повинен визначити вид і розмір основного і додаткового покарань за знову вчинений злочин (злочини), а потім повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком із посиланням на ст. 71 КК України.

При цьому, згідно п.4 вказаної статті остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно призначене шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним в максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 новий злочин вчинив 8.09.2020 року - тобто до відбуття покарання по вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 9.06.2020 року у виді 3 років позбавлення волі на підставі ст 75 КК звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням, іспитовий строк один рік.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_4 вчинив новий злочин до відбуття покарання за попереднім вироком, тому відповідно до вимог ст.71 КК України, до покарання, призначеного за новим вироком, повинна бути приєднана невідбута частина покарання за попереднім вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 9.06.2020 року.

Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів можливе лише шляхом застосування до нього покарання у вигляді позбавлення волі, яке буде для нього необхідне та достатнє.

Питання речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання 1 (один) рік позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання за вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 9.06.2020 року та визначитиОСОБА_4 остаточне покарання 3 (три) роки один місяць позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Речові докази: відеозапис з камер спостереження з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_2 , що містяться на DVD-R диску, які долучені до матеріалів справи залишити при справі.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Стрийський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя ОСОБА_1