печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 000032 від 21.02.2020 року та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Києві, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 000032 від 21.02.2020 року розглянути в установленому законом порядку клопотання потерпілого ОСОБА_3 щодо вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, яке було вручено 09.11.2020 року уповноваженій особі Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Києві та повідомити про результати розгляду даного клопотання.

В засідання особа, яка звернулася зі скаргою ОСОБА_3 не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд скарги за його відсутністю, на задоволенні скарги наполягає.

Слідчий про дату, час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином в установленому законом порядку, проте, в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження дій чи бездіяльності слідчого.

Так, відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, згідно ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Так, з матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_3 до Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Києві направлено клопотання останнього щодо вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні № 000032 від 21.02.2020 року.

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Рішення слідчого, прокурора, відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це необхідним.

Як вбачається з матеріалів скарги, що вказане клопотання ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 000032 від 21.02.2020 року, в порядку, передбаченому вимогами ст. 55 КПК України розглянуто не було, та останній не отримав відомості про результати його розгляду чи копію відповідної постанови.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає необхідним зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Києві, який здійснює досудове розслідування в кримінальному провадженні № 000032 від 21.02.2020 року, розглянути клопотання ОСОБА_3 , яке 09.11.2020 було отримано уповноваженою Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Києві, відповідно до вимог ст. 55 КПК України.

За таких обставин, скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 55, 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 000032 від 21.02.2020 року та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Києві, який здійснює досудове розслідування в кримінальному провадженні № 000032 від 21.02.2020 року, розглянути клопотання ОСОБА_3 , яке 09.11.2020 було отримано уповноваженою Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Києві, відповідно до вимог ст. 55 КПК України.

В іншій частині задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1