Дата документу 29.04.2021 Справа № 317/792/19
судді Запорізького апеляційного суду
у справі № 11-кп/807/717/21
29 квітня 2021 року м.Запоріжжя
29 квітня 2021 року ухвалою колегії суддів Запорізького апеляційного суду відмовлено в задоволені апеляційних скарг прокурора і потерпілого ОСОБА_2 на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 20 січня 2021 року, яким ОСОБА_3 і ОСОБА_4 визнано невинуватими у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.2 ст.125 КК України.
Відмовляючи в задоволенні апеляційних скарг, судова колегія виходила з того, що вирок суду є законним і обґрунтованим, ухваленим судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Будучи незгодним з цим судовим рішенням, висловлюю окрему думку з тих підстав, що оскаржуване судове рішення щодо ОСОБА_3 не можна було визнавати законним, обґрунтованим і вмотивованим, так як воно ухвалено без дотримання передбачених КПК вимог, оскільки висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності, а отже воно з огляду на п.4 ч.1 ст.411 КПК не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.
Так, виправдовуючи ОСОБА_3 в зв`язку з недоведеністю того, що в діянні обвинуваченого є склад передбаченого ч.2 ст.125 КК кримінального правопорушення, районний суд одночасно в мотивувальній частині вироку зазначив (мовою оригіналу) «Факт бійки між ОСОБА_3 та (потерпілим) ОСОБА_2 , яка відбулась 22 вересня 2018 року, підтверджений всіма дослідженими в судовому засіданні доказами і не заперечується ані потерпілим ОСОБА_2 , ані обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Крім того, суд вважає доведеним факт завдання потерпілому ОСОБА_2 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, саме в ході бійки з ОСОБА_3 , оскільки він підтверджується сукупністю зібраних в даному кримінальному провадженні та досліджених в судовому засіданні доказів».
Таким чином, суд фактично дійшов висновку, що в діях обвинуваченого ОСОБА_3 існує передбачений ч.2 ст.125 КК склад злочину і даний факт «підтверджується сукупністю зібраних в даному кримінальному провадженні та досліджених в судовому засіданні доказів».
Далі в мотивувальній частині вироку зазначено, що «суд вважає сумнівними доводи сторони захисту щодо того, що ОСОБА_3 діяв у стані необхідної оборони після агресії ОСОБА_2 ». Дані висновки суду ніким не оспорено.
Отже, суд встановив і це не оскаржено стороною захисту, що в ході бійки між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , останньому було завдано легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад його здоров`я, і при цьому під час даної обопільної бійки ОСОБА_3 не перебував в стані необхідної оборони.
За наведених обставин суд, фактично встановивши винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, виправдав останнього без наведення передбачених кримінальним законом підстав, що є неприпустимим.
Судова колегія не приділила даній обставині належної уваги, вирок щодо ОСОБА_3 залишила без змін, що є неправильним.
Суддя ОСОБА_1