Справа № 736/1332/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/56/21
Категорія - ст.389-2 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000198 від 27.06.2019 року, за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 19 серпня 2020 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Макіївка, Донецької області, мешканця АДРЕСА_1 , розлученого, непрацюючого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_8

захисника адвоката ОСОБА_6 .

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанцій обставини

Вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 19 серпня 2020 року ОСОБА_7 визнано винуватим і призначено покарання за ст. 389-2 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного йому судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Шкода кримінальним правопорушенням не завдана.

У кримінальному провадженні судові витрати відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_7 не обирався.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Корюківського районного суду Чернігівської області від 13.11.2018 року, яка набрала законної сили 24.11.2018 року, ОСОБА_7 , у зв`язку з несплатою аліментів на утримання своїх дітей в сумі 16911 гривень 48 копійок, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 200 (двісті) годин суспільно корисних робіт.

29 листопада 2018 року до Корюківського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області надійшла на виконання постанова Корюківського районного суду Чернігівської області від 13.11.2018 року та на підставі п. 13.6 Розділу ХІІІ Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 474/5 від 19.03.2013 (далі Порядок) ОСОБА_7 цього ж дня був поставлений на облік і на нього було заведено особову справу № 10/2018.

На виконання п. 13.9 Порядку ОСОБА_7 18.01.2019 року викликано до Корюківського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області, де йому роз`яснено порядок та умови відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, необхідності сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених об`єктах, відпрацювати встановлений судом строк суспільно корисних робіт, які він під особистий підпис зобов`язався виконувати та попереджено, що у разі ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, він може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП, а в разі злісного ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт до кримінальної відповідальності за ст. 389-2 КК України.

ОСОБА_7 , в цей же день, будучи належним чином ознайомлений з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, під особистий підпис отримав направлення від Корюківського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області за № 35/10/84-19 від 18.01.2019 року до Перелюбської сільської ради Корюківського району Чернігівської області для відбування адміністративного стягнення. Однак, ОСОБА_7 у встановлені строки до вказаної сільської ради не прибув.

Постановою Корюківського районного суду Чернігівської області від 28.03.2019 року, яка набрала законної сили 09.04.2019 року, за ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт останній притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП та йому призначено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 5 (п`ять) діб, яке він відбув у період з 12.04.2019 року по 17.04.2019 року у встановленому законодавством порядку.

Після чого продовжив злісно ухилятися від відбування призначеного судом адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт. На засіданні виконавчого комітету Перелюбської сільської ради Корюківського району Чернігівської області 19.03.2019, ОСОБА_7 у категоричній формі відмовився від виконання покладених на нього обов`язків, а саме: повідомив, що виконувати суспільно корисні роботи не буде, графіки виходу на роботу та інструктаж по техніці безпеки не підписав та покинув приміщення сільської ради.

Таким чином, ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що відповідно до ст. 325-1 КУпАП та розділу ХІ-XV Порядку, повинен дотримуватися встановленого законодавством умов та порядку відбування покарання, діючи з прямим умислом, передбачаючи наслідки своїх протиправних дій та бажаючи їх настання, з метою злісного ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, після притягнення останнього постановою Корюківського районного суду Чернігівської області від 28.03.2019 до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП за неприбуття до місця виконання суспільно корисних робіт протягом двох днів з дати, визначеної у направленні Корюківського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області без поважних причин, продовжив злісно ухилятись від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, що виразилось у не виході та у відмові від виконання роботи, вид якої був визначений Перелюбською сільською радою Корюківського району Чернігівської області, підписання графіку виходу на роботу та інструктажу по техніці безпеки та не відпрацюванні жодної з 200 годин суспільно корисних робіт без поважних причин, які йому призначені постановою Корюківського районного суду Чернігівської області від 13.11.2018 року, чим злісно ухилився від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано, як умисне, злісне ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, тобто скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення.

В обґрунтування доводів посилався на те, що висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та не підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами, висновки суду базуються лише на припущеннях, вирок суду містить істотні суперечності.

Вважає, що дослідженими в судовому засіданні доказами, стороною обвинувачення не була доведена вина ОСОБА_7 .

Зазначає, що ОСОБА_7 не ухилявся від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт, до роботи не приступив з поважних причин, оскільки вид та графік робіт не було до нього доведено, він має невиліковні хвороби, постійно перебуває на лікуванні, що і завадило приступити до їх виконання. Його захворювання підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного хворого, яку він додав до матеріалів кримінального провадження під час судового розгляду.

Вказує, що 19.03.2019 року ОСОБА_7 прибув за викликом Перелюбської сільської ради, де на засіданні виконавчого комітету приймалось рішення про суспільно-корисні роботи, які він мав виконувати, а також графік їх виконання. При розгляді даного питання, члени виконкому грубо порушили права ОСОБА_7 , оскільки нехтували його заявами щодо незадовільного стану здоров`я та неможливістю виконувати певні види робіт та повідомили про те, що він має виконувати ті суспільно-громадські роботи, які будуть встановлені. Тому ОСОБА_7 пішов з даного засідання. Про прийняте рішення нічого не знав, бо не був присутнім при його винесенні, рішення йому не надавалось та по почті не надсилалось, це підтвердили в судовому засіданні свідки.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_7 заявляв відвід головуючому судді, оскільки він розглядав справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 183-1, 183-2 КУпАП, які стали підставами для притягнення його до кримінальної відповідальності, однак йому було відмовлено безпідставно.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні захисник підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з вказаних в ній підстав.

Прокурор у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні судового рішення

Заслухавши доповідача, позицію захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Так, вина ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ст. 389-2 КК України, підтверджується наступними доказами.

Постановою Корюківського районного суду Чернігівської області від 13.11.2018 року, згідно якої ОСОБА_7 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 200 годин суспільно корисних робіт (а.п.75).

Довідкою Корюківського РС філії ДУ "Центр пробації" про проведену бесіду з ОСОБА_7 , згідно якої останнього було ознайомлено з порядком та умовами відбуття адміністративного стягнення у виді 200 годин суспільно корисних робіт. Також, ОСОБА_7 , був попереджений про адміністративну та кримінальну відповідальність за ухилення від відбування суспільно корисних робіт, про що свідчить його підпис (а.п.76).

Поясненнями ОСОБА_7 від 18.01.2019 року, в яких він вказав, що не з`являвся за викликом до Корюківського РС з питань пробації, бо хворів, але в лікарню не звертався. В даний час перебуває в тарапевтичному відділенні Корюківської ЦРЛ. Йому роз`яснено порядок і умови відбування суспільно корисних робіт і він попереджений про відповідальність за ухилення від відпрацювання, зобов`язується з`явитись до Перелюбської сільської ради для відпрацювання, що засвідчив своїм підписом (а.п.81).

Постановою Корюківського районного суду Чернігівської області від 28.03.2019 року, згідно якої ОСОБА_7 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 5 (п`ять) діб (а.п.77).

Довідкою від 19.03.2019 року виданою виконкомом Перелюбської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, згідно якої ОСОБА_9 був направлений на виконання суспільно корисних робіт, однак відмовився від їх виконання, з ним не був проведений інструктаж по техніці безпеки і він відмовився його підписувати (а.п. 79).

Рішенням виконавчого комітету Перелюбської сільської ради від 19 березня 2019 року, яким ОСОБА_7 прийнято до виконання накладеного адміністративного стягнення у виді 200 годин суспільно-корисних робіт з 20 березня 2019 року та згідно якого останній відмовився від виконання накладеного стягнення (а.п.80).

Довідкою від 15.05.2019 року виданою виконкомом Перелюбської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, згідно якої ОСОБА_9 з невідомих причин не з`явився відпрацьовувати згідно графіків виходу на роботу протягом березня, квітня і по сьогоднішній день (а.п.78).

Графіками відпрацювання адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт згідно яких ОСОБА_7 визначено відповідні дні роботи по 8 годин в день.

Табелями виходу на роботу ОСОБА_7 за 2019 року з яких вбачається, що ОСОБА_7 жодного дня не працював, не приступив до виконання робіт, допустивши прогули.

Твердження захисника про невиконання ОСОБА_7 суспільно-корисних робіт за станом здоров`я є безпідставними та спростовуються довідками Корюківської ЦРЛ, згідно яких у період визначеними графіками виходу на призначені суспільно-корисні роботи у березні-липні 2019 року ОСОБА_7 не звертався до лікувального закладу та не перебував на стаціонарному лікуванні, при цьому останній на диспансерному обліку з діагнозом алергія не перебуває, а виписка із медичної карти амбулаторного хворого містить виключно дати звернення ОСОБА_7 за медичною консультацією та не містить жодних застережень до фізичної роботи.

Доводи апелянта про те, що обвинуваченому було безпідставно відмовлено у відводі судді, тому що він розглядав справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 183-1, 183-2 КУпАП є необґрунтованими, оскільки зазначені обставини не є підставою для відводу судді визначеними ст. 75 КПК України. Крім того, ухвалою Корюківського районного суду Чернігівської області від 06.11.2019 року в задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід судді Корюківського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 від розгляду справи № 736/1332/19 по кримінальному провадженню № 0000198 від 27.06.2019 року за ст. 389-2 КК України відмовлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції в повній мірі дав оцінку всім доказам та обґрунтовано дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. А згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції врахував характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання, відсутність обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, особу обвинуваченого, який раніше не судимий.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції вірно призначив обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах, встановленої санкцією інкримінованої статті, із застосуванням вимог ст. ст. 75, 76 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які тягнуть за собою безумовне скасування чи зміну вироку під час перегляду апеляційним судом оскарженого вироку не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 419, Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 19 серпня 2020 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4