ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2021 р. 145/316/20

1-кп/145/206/2021

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 15 лютого 2020 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Пирогів Тиврівського району Вінницької області, жительки АДРЕСА_1 , раніше судимої вироком Тиврівського районного суду від 26 вересня 2019 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

встановив:

Вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 26.09.2019, який набрав законної сили 28.10.2019, ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у вигляді 100 годин громадських робіт.

15.11.2019 ОСОБА_3 поставлено на облік в Тиврівському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області, а 04.12.2019 її належним чином повідомлено про порядок і умови відбування покарання у виді громадських робіт та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування зазначеного покарання.

04.12.2019 ОСОБА_3 отримала направлення для відбування покарання у виді громадських робіт до Новоміської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, відповідно до якого вона повинна була приступити до відпрацювання громадських робіт з 05.12.2019.

05.12.2019 ОСОБА_3 прибула до Новоміської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, де ознайомилась з графіком виходу на відпрацювання громадських робіт на грудень 2019 року.

06.12.2019 ОСОБА_3 з`явилась до Новоміської сільської ради Тиврівського району Вінницької області та відпрацювала 4 години громадських робіт, однак в подальшому, в порушення умов відбування покарання, ОСОБА_3 , на відпрацювання громадських робіт не з`явилась жодного разу, окрім того, не з`являлась за викликом до Тиврівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області, а також змінила своє місце проживання без повідомлення органу пробації.

Таким чином, ОСОБА_3 порушила порядок та умови відбування покарання, систематично не виконувала встановлені обов`язки та більше двох разів протягом місяця не вийшла на громадські роботи без поважних причин, чим ухилилась від відбування покарання у виді громадських робіт, призначеного вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 26.09.2019. Невідбута частина покарання ОСОБА_3 складає 96 годин громадських робіт.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

До обвинувального акту відносно ОСОБА_3 долучена письмова заява обвинуваченої, що складена у присутності захисника ОСОБА_4 , відповідно до якої вона беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження, згодна на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без її участі.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує, що ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, дані про особу обвинуваченої, негативну характеристику за місцем проживання.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком Тиврівського районного суду від 26.09.2019, а тому, при призначенні остаточного покарання ОСОБА_3 необхідно застосувати вимоги та правила, передбачені ст.ст.71,72 КК України, так як вона не відбула покарання за попереднім вироком.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Враховуючи все викладене вище, на основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, керуючись ст.ст. 50, 65 КК України, суд призначає обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у виді арешту, та приєднує невідбуте покарання за вироком Тиврівського районного суду від 26.09.2019.

Цивільний позов не заявлено, запобіжний захід обвинуваченій не обирався та підстав для обрання немає.

Керуючись статтями 368-371, 373-374, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити їй покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України частково приєднати обвинуваченій ОСОБА_3 покарання призначене вироком Тиврівського районного суду від 26.09.2019 і остаточно призначити покарання у виді арешту строком 4 (чотири) місяці 10 (десять) днів.

Початок строку відбування покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_3 на виконання вироку Тиврівського районного суду від 18 травня 2021 року.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_5