ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/719/21 Справа № 202/1499/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника

ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 13 квітня 2021 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000629, щодо

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с.Коцюбинці
Гусятинського району Тернопільської області
який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від

13 квітня 2021 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01 червня 2021 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_8 переховувався від органу досудового розслідування, і ці обставини свідчать про небезпеку протиправних дій останнього, що в свою чергу вказує на наявність ризику вчинення ним іншого кримінального правопорушення за умов не перебування ізольованим від суспільства в межах запобіжного заходу, а також те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги захисник посилається на те, що сама по собі підозра у вчиненні тяжкого злочину, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначає, що

ОСОБА_8 раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання. Вказує на те, що висновок слідчого судді про те, що ОСОБА_8 переховувався від органів досудового розслідування, є необґрунтованим, оскільки з 15 до 25 лютого 2021 року він перебував на амбулаторному лікуванні в Гусятинському центрі первинної медичної допомоги і про неможливість з`явитися до слідчого повідомляв його заявою від 25 січня 2021 року та повідомленням від 17 лютого 2021 року, які направляв за допомогою вайберу. Звертає увагу на те, що отримавши повідомлення від слідчого, що йому буде повідомлена підозра і слідчий буде звертатися з клопотанням про обрання запобіжного заходу, ОСОБА_8 виїхав до Кривого Рогу, де орендував житло, щоб приймати участь у слідчих діях, зареєструвався, але, звернувшись до лікарні м.Кривого Рогу, отримав направлення до Гейківської багатопрофільної лікарні з надання психіатричної допомоги та на даний час лікування є незавершеним, оскільки ОСОБА_8 був затриманий працівниками поліції у даній лікарні.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.
В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Судове рішення стосовно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого.
Як слідує з наданих матеріалів, слідчий суддя дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки при розгляді клопотання слідчого слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в кримінальному провадженні.
Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».
На час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що 12 квітня 2021 року ОСОБА_8 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, що виразилось у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб.
З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 24 серпня 2020 року, схемами та фото-таблицею до нього; протоколом огляду місця події від 24 серпня 2020 року, з якого слідує, що здійснено огляд трупа ОСОБА_9 ; протоколом огляду місця події від 24 серпня 2020 року, з якого слідує, що здійснено огляд трупа ОСОБА_10 ; висновком судово-медичної експертизи №1861 від 28 серпня 2020 року; висновком судово-медичної експертизи №1861 від 28 серпня 2020 року; висновком експерта №19/104-17/1/4/309 від 29 серпня 2020 року; висновком експерта №19/104-17/1/4/306 від 29 серпня 2020 року; висновком експерта №19/104-17/1/4/310 від 16 вересня 2020 року; висновком експерта №19/104-17/1/4/307 від 15 вересня 2020 року; висновком експерта №19/104-17/1/4/308 від 15 вересня 2020 року; висновком експерта №19/104-17/1/4/348 від 11 листопада 2020 року; висновком експерта №19/104-17/1/4/347 від 28 жовтня 2020 року; висновком експерта від 09 грудня 2020 року за №4563/4564-20 за результатами проведення комплексної транспортно-трасологічної та судово-автотехнічної експертизи; висновком експерта від 15 січня 2021 року за №43-21 за результатами проведення судово-автотехнічної експертизи; а також іншими матеріалами, долученими до клопотання слідчого.
Що стосується доводів захисника про відсутність підстав для застосування до підозрюваного виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то вони не можуть бути прийняті до уваги зважаючи на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, відповідно до постанови слідчого від 04 березня 2021 року був оголошений в розшук, отже, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, існує реальний ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин.
Також, перебуваючи на свободі підозрюваний ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків з метою зміни показів на його користь.
Обраний запобіжний захід відносно підозрюваного узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваного обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Також, апеляційним судом враховується характер кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, та практику Європейського суду з прав людини п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі захисника доводи щодо відсутності будь-яких даних про наявність ризиків не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Щодо посилання захисника на те, що ОСОБА_8 раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, слід зазначити, що дані обставини не можуть бути підставою для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, так як з урахуванням обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення, вищезазначені доводи не свідчать про наявність у нього перешкод або інших стримуючих факторів належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Враховуючи наведене апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України, і тримання ОСОБА_8 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується запобіжний захід, передбачений вказаною нормою закону.
Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_8 відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а отже, в задоволенні вимог апеляційної скарги захисника слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 13 квітня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4