Справа № 675/24/20
Провадження № 1-кп/675/9/2021
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" серпня 2021 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючого -
судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника
адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Ізяславі кримінальне провадження № 0000235 по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лісогірка Запорізького району Запорізької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з освітою середньою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, працює водієм ПП «ФІРМА АГРОТОРГ», раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В :

29 червня 2018 року близько 22 години ОСОБА_6 по вул. Сошенській у м. Ізяслав зустрів ОСОБА_4 , з яким перебував у неприязних відносинах. Під час спілкування із ОСОБА_4 з метою заподіяння для потерпілого тілесних ушкоджень обвинувачений умисно наніс кулаками правої та лівої руки три удари у голову, а саме, два удари в область правої скроні та один удар у перенісся. Від отриманих ударів ОСОБА_4 впав на землю, після чого обвинувачений наніс для нього декілька ударів ногами (точну кількість органом досудового слідства не встановлено) в область голови та тулуба. Внаслідок умисних неправомірних дій ОСОБА_6 . ОСОБА_4 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді садна волосистої частини голови зліва, синця в ділянці виличної кістки зліва, розриву барабанної перетинки, двобічної субдуральної гематоми, забою скроневої та лобної ділянки часток лівої гемісфери головного мозку, субарахноїдального крововиливу обох гемісфер головного мозку, які за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що викликають короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні ОСОБА_6 заперечив свою причетність до заподіяння для ОСОБА_4 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості та посвідчив суду, що із потерпілим у нього склалися неприязні відносини, оскільки теща говорила, що він самовільно заходить на подвір`я їх будинку. Оскільки його дочка на літніх канікулах відпочиває у бабушки, то дитина лякається таких відвідувачів. Увечері 29 червня 2018 року на вулиці він зустрів ОСОБА_4 на вулиці і зробив йому зауваження щодо його поведінки. ОСОБА_4 вів себе зухвало, а тому ОСОБА_6 завдав для нього два ляпаси і пішов до будинку, а ОСОБА_4 пішов до будинку своєї тітки, яка проживає неподалік. ОСОБА_6 та його захисник зазначають, що ОСОБА_4 обмовляє його, даючи неправдиві покази. Потерпілий вказує, що його били двоє осіб, однак говорив, що не знає цих людей. Належних та допустимих доказів вини ОСОБА_6 досудовим слідством не здобуто, а тому він має бути виправданим за недоведенням у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 122 КК України.

Крім того, сторона захисту вказує на те, що органом досудового слідства були допущені істотні порушення вимог КПК України, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю. Так, кримінальне провадження № 0000235 від 01 липня 2018 року зареєстроване за ч. 1 ст. 125 КК України і слідчі дії проводилися саме за ч. 1 ст. 125 КК України. Відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 122 КК України до ЄРДР не вносилися взагалі, а тому строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні становив шість місяців. Оскільки протягом шести місяців із моменту внесення відомостей до ЄРДР повідомлення про підозру органом досудового слідства не було прийняте, кримінальне провадження підлягає закриттю.

Не зважаючи заперечення обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, винуватість ОСОБА_6 у кримінальному правопорушенні, вчиненому при викладених вище обставинах, доведена зібраними в ході досудового слідства та підтверджується наступними, дослідженими в судовому засіданні доказами у справі:
-показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який посвідчив, що увечері 29 червня 2018 року на вул. Сошенській у м. Ізяслав поблизу помешкання своєї тітки він зустрів двох чоловік, одним з яких був обвинувачений. ОСОБА_8 привітався з ОСОБА_9 за руку, а коли привітався за руку з іншим чоловіком, ОСОБА_9 в цей час наніс для нього удар кулаком у голову і потім ще кілька ударів, від чого він впав на землю. Надалі для нього продовжували наноситися удари по голові і тулубу, хто саме бив, і чи бив інший чоловік він не пам`ятає. На другий день його завезли у районну лікарню, а пізніше в обласну. Після лікування він часто почуває себе недобре, для нього встановлена третя група інвалідності. Вважає, що обвинувачений має нести відповідальність за більш тяжкий злочин, а не за нанесення тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Неприязнь до себе зі сторони обвинуваченого вбачає в тому, що коли раніше він для тещі ОСОБА_9 робив зварювальні роботи, то ОСОБА_9 давав для нього щось покурити, а він сказав про це для тітки;

-показаннями свідка ОСОБА_10 , яка посвідчила суду, що увечері 29 червня 2018 року до неї зателефонувала її знайома ОСОБА_11 і повідомила, що на вулиці б`ють ОСОБА_12 . Свідок швидко вибігла на вулицю і побачила ОСОБА_9 , а неподалік сидів на землі ОСОБА_13 і тримався за голову. Племінник був весь закривавлений, із вуха йшла кров. Вона забрала його додому, а коли вранці для нього не покаращало, то викликала швидку, якою і завезла племінника в лікарню. В лікарні потерпілий пролежав 4 дні у хірургії, а в подальшому його направили у Хмельницьку обласну лікарню, де він лікувався з 04 липня 2018 року по 19 липня 2018 року. Лікування потерпілого вона проводила за свій рахунок, також їздила неодноразово супроводжувала у Шепетівку для проведення МРТ, а також у м. Хмельницький до лікарів, оскільки він самостійно не міг цього робити;

-показаннями свідка ОСОБА_11 , яка розповіла, що увечері 29 червня 2018 року вона йшла додому, і коли назустріч проїздив автомобіль таксі, то підсвітив фарами і вона побачила обвинуваченого із піднятою рукою. Поряд лежав інший чоловік, як вона зрозуміла, що то ОСОБА_14 . Вона налякалася і швидко повернула на провулок і в це й же час зателефонувала для ОСОБА_15 , якій сказала, щоб ішла забрала ОСОБА_12 , бо буде біда. Обвинувачений погрожував для неї, щоб вона мовчала, а тому раніше вона боялася давати свідчення;

-даними протоколу слідчого експерименту від 12 серпня 2019 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_4 у присутності судово-медичного експерта показує яким чином обвинувачений ОСОБА_6 заподіяв для нього нього тілесні ушкодження 29 червня 2018 року. Його показання під час слідчого експерименту узгоджуються із показаннями, даними у судовому засіданні, підтвержені даними із історії хвороби потерпілого;

-заявою ОСОБА_10 , тітки потерпілого ОСОБА_4 , від 30.06.2018 року, на ім`я начальника Ізяславського відділення поліції, відповідно до якої заявниця просить прийняти міри до зятя сусідки ОСОБА_9 , який побив племінника. В заяві вона вказала, що напередодні увечері їй позвонили по телефону і сказали, що б`ють племінника, коли вона вибігла на вулицю, то побачила, як хтось побіг до сусідки у двір, а позаду ішов сусідки зять, а за ним ОСОБА_4 увесь в крові, кров ішла з носа і вуха. Вона стала сваритися із ОСОБА_9 , у відповідь почула нецензурні слова і погрози;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30 червня 2019 року, складеним слідчим СВ Ізяславського відділення поліції Славутського ВП ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_16 , відповідно до якого ОСОБА_4 вказав, що 29.06.2018 р. двоє невстановлених осіб в АДРЕСА_2 спричинили для нього тілесні ушкодження у вигляді гематом та саден на голові та обличчі. У цьому ж протоколі потерпілий вказав, що вчинив кримінальне правопорушення чоловік на ім`я ОСОБА_9 ;

-даними медичної картки стаціонарного хворого, заведеної в Ізяславській центральній районній лікарні 30.06.2018 року, відповідно до якої встановлено клінічний діагноз: двобічна субдуральна гематома, внутрішньомозкові гематоми, травматичний розрив правої барабанної перетинки, забої голови;

-даними медичної картки стаціонарного хворого №15209, відповідно до якої ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні Хмельницької обласної лікарні з 04 липня 2018 року по 19 липня 2018 року з діагнозом при госпіталізації «локалізоване порушення головного мозку»;

-висновком судово-медичної експертизи № 588 від 22.01.2019 року, відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_4 виявлені такі тілесні ушкодження: садно волосистої частини голови зліва, синець в ділянці виличної кістки зліва, розрив правої барабанної перетинки, двобічна субдуральна гематома, забій скроневої та лобної часток лівої гемісфери головного мозку (внутрішньомозкові гематоми), субарахноїдальний крововилив обох гемісфер головного мозку. Дані тілесні ушкодження виникли від травмуючої дії тупих твердих предметів і відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Дані тілесні ушкодження могли виникнути внаслідок нанесення потерпілому в область голови 10-ти ударів долонями рук сторонньої людини. Виникнення даних тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту чи самоушкодження є малоймовірним.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.
Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають.
Проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 органом досудового слідства кваліфіковано за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, оскільки орган, який проводив досудове розслідування, за наявних для цього об`єктивних підстав вжив всіх необхідних заходів для з`ясування та встановлення істини у кримінальній справі, здобувши усіх можливих доказів та давши правильну оцінку, і прийшов до правильного висновку про кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.1 ст. 122 КК України. Заперечення своєї вини обвинуваченим суд розцінює як спосіб захисту.
Посилання обвинуваченого та його захисника на відсутність постанови про перекваліфікацію діяння обвинуваченого із ч. 1 ст. 125 КК України на ч. 1 ст. 122 КК України і сплив строку досудового розслідування в даному кримінальному провадженні спростовується наступним. Так, ухвалами слідчих суддів Ізяславського районного суду Хмельницької області від 27 червня 2019 року та 27 грудня 2019 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000235 продовжувався на шість місяців. Як вбачається із тексту ухвал кримінальне провадження №0000235 від 01.07.2019 року розслідувалося за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України. Крім того, слідчий надав суду постанову від 23 березня 2019 року про перекваліфікацію кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 125 КК України на ч. 1 ст. 122 КК України, яка була прийнята за наслідками проведеної судово-медичної експертизи. Відомості про вказану постанову були внесені слідчим до Реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального провадження і надані суду разом із обвинувальним актом. За встановлених обставин підстав для визнання доказу очевидно недопустимим не вбачається.
Враховуючи досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_6 , його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.122 КК України.
Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушень, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних правопорушенням наслідків, а також те, що обвинувачений вину у вчиненні правопорушення не визнав, однак раніше не судимий, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, висновок органу пробації, а також пом`якшуючі та обтяжуючі вину обставини.
Орган пробації надав суду досудову доповідь, відповідно до висновку якої орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе без позбавлення або обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства.
Обставиною, пом`якшуючою вину обвинуваченого, суд вважає його позитивну характеристику. Обставин, що обтяжують покарання, суду не наведено. З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів призначення йому основного покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.ст.75,76 КК України.
Під час підготовчого розгляду справи потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов, у якому він просить стягнути із обвинуваченого 23 223 грн. 83 коп. матеріальної та 100 000 грн. моральної шкоди.
Обвинувачений проти заявленого до нього цивільного позову заперечив.
Щодо пред`явленого цивільного позову до обвинуваченого про стягнення заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди моральної шкоди, суд вважає, що такий підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Згідно з положеннями ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, зокрема до обвинуваченого за шкоду, завдану його діяннями. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до положень ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Згідно статті 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Потерпілий зазначає, що внаслідок вчиненого відносно нього кримінального правопорушення він зазнав матеріальної, а також моральної шкоди. Матеріальна шкода полягає у витратах на лікування, вартості проїзду до медичних закладів, вартості проведених досліджень, що становить 23 223 грн. 83 коп. Моральна шкода полягає у фізичному болю, стражданнях, яких зазнав потерпілий у зв`язку із протиправною поведінкою щодо нього, і ОСОБА_17 оцінює її в розмірі 100 000 грн.
Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Суд, оцінюючи позовні вимоги потерпілого, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заподіяна потерпілому матеріальна та моральна шкода знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із вчиненим ОСОБА_6 кримінальним правопорушенням.
Дослідивши матеріали позову потерпілого, суд приходить до висновку, що підлягає відшкодуванню заподіяна майнова шкода потерпілому, яка підтверджена належними доказами, в сумі 21176 грн. 75 коп.
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди заподіяної потерпілому ОСОБА_4 , суд враховує форму вини обвинуваченого, те, що побиття потерпілого спричинило йому душевні страждання, погіршення стану здоров`я та необхідність проходження лікування у медичних закладах. Виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди має становити 35 тис. грн.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік 6 місяців.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 21176 грн. 75 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, а також 35 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, а всього 56176 грн. 75 коп.
Речові докази: медичні картки стаціонарного хворого повернути медичним закладам.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Хмельницького апееляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1