справа № 208/2815/21
№ провадження 1-кп/208/414/21
ВИРОК
Іменем України

22 квітня 2021 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт від 15.04.2021 року у кримінальному провадженні № 0000033 від 12.03.2021 року відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл., громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше несудимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
встановив:
Органом досудового розслідування встановлено та учасниками судового провадження не оспорюється, що 01.03.2021 року, приблизно о 21:00 год., ОСОБА_2 прийшов до кв. АДРЕСА_3 , у якій мешкає колишня співмешканка ОСОБА_3 .

Під час перебування у вказаній квартирі між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стався конфлікт, вході якого у ОСОБА_2 виник протиправний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, ОСОБА_2 , перебуваючи 01.03.2021 року приблизно о 21:00 год. у кв. АДРЕСА_3 , стоячи навпроти ОСОБА_3 , діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що шляхом сильного натискання на верхні кінцівки людини можливо спричинити їй тілесні ушкодження, передбачаючи такі наслідки та свідомо допускаючи їх настання, схопив двома руками одночасно ОСОБА_3 за передпліччя та сильно стиснув.

Не зупинившись на вчиненому та продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, ОСОБА_2 , перебуваючи у вказаному місці та у зазначений час, діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що шляхом нанесення ударів у нижні кінцівки людини можливо спричинити їй тілесні ушкодження, передбачаючи такі наслідки та свідомо допускаючи їх настання, наніс ОСОБА_3 три удари лівою ногою в область правого стегна, а також два удари правою ногою в область лівого стегна потерпілої.

Реалізувавши у повному обсязі свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, ОСОБА_2 покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_2 , потерпілій ОСОБА_3 , згідно висновку експерта № 226-Е від 15.03.2021 року, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синця та садна на правій верхній кінцівці, синців на нижніх кінцівках, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, а саме заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Матеріали обвинувального акта від 15.04.2021 року у кримінальному провадженні № 0000033 від 12.03.2021 року відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 125 КК України містять:

- клопотання прокурора ОСОБА_4 про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні;

- письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , складену в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- письмову заяву потерпілої ОСОБА_3 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0000033 від 12.03.2021 року.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.04.2021 року призначено розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000033 від 12.03.2021 року відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 125 КК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження. На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

За таких обставин, суд, вивчивши означений обвинувальний акт та додані до нього матеріали, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, а саме заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 125 КК України. Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення в порядку ч. 3 ст. 337 КПК України суд не вбачає.

Відповідно до ч. 1 3 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд керується вимогами ст. 65 67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та враховує наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме - згідно ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, класифікується як кримінальний проступок;

- особу винуватого, який раніше несудимий, скарг за місцем проживання не надходило, неперебування його на обліку лікарів нарколога та психіатра, його соціальний та сімейний стан, а саме неперебування у шлюбі, відсутність офіційного працевлаштування та осіб на утриманні, наявність обставини, що пом`якшує покарання щирого каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 1 3 ст. 56 КК України, громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більш як чотири години на день. Громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.

Суд вважає, що виконання ОСОБА_2 безоплатних суспільно корисних робіт, призначених в межах мінімальної санкції ч. 1 ст. 125 КК України сприятиме його виправленню а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним самим, так і іншими особами.

Обмежень щодо призначення даного виду покарання, передбачених ч. 3 ст. 56 КК України, матеріали кримінального провадження не містять.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись викладеним та ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк шістдесят (60) годин.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1