єдиний унікальний номер справи 546/192/21
номер провадження 1-кп/546/56/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Решетилівка кримінальне провадження № 0000011, відомості про яке внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 09 січня 2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовтневе Решетилівського району Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не депутата, не інваліда, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в :

09 січня 2021 року близько 14 год. 20 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 , під час спільного розпивання спиртних напоїв, на ґрунті ревнощів до своєї співмешканки ОСОБА_7 , вирішив заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, кухонним ножем, який тримав у правій руці, завдав один удар ОСОБА_4 в черевну порожнину, чим заподіяв останньому, відповідно до висновку судово-медичного експерта № 90 від 23.02.2021 року, тілесні ушкодження, а саме проникаюче ножове поранення черевної порожнини з пошкодженням кишки та брижі, яке виникло від дії колото-ріжучого предмету, можливо ножа при ударі в область живота, та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразилися у спричиненні потерпілому ОСОБА_4 умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України.
26.02.2021 під час досудового розслідування між начальником Решетилівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000011 від 09.01.2021, з одного боку, та підозрюваним у даному провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку за участі захисника ОСОБА_6 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1935 від 31.10.2017), за письмової згоди потерпілого ОСОБА_4 ,на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину та зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, в межах підозри, повідомленої 25.02.2021, під час розгляду даного кримінального провадження у суді.

Сторони дійшли згоди про можливість призначення покарання із урахуванням обставини, яка пом`якшує покарання, а саме щире каяття ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, підтвердженням чого є його добровільне звернення до прокурора із заявою про визнання своєї вини та прохання укласти угоду про визнання винуватості. Обставинами, що обтяжують покарання є вчинення злочину щодо особи з інвалідністю та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Сторони угоди погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 121 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років із застосуванням ст. 75 КК України.

Окрім того в угоді зазначено, що обвинувачений розуміє, що наслідком укладення та затвердження даної угоди для нього є: - відмова від здійснення прав, передбачених абзацом першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, згідно яких ОСОБА_5 має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів; - обмеження права на оскарження вироку суду та його оскарження лише з підстав визначених у п. 1 ч. 4 ст. 394 та п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України. Також обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Наслідком укладення та затвердження даної угоди для прокурора є обмеження права на оскарження вироку суду. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

У підготовче судове засіданні з`явилися прокурор, потерпілий, обвинувачений та його захисник.

Прокурор у судовому засіданні підтримав угоду та просив її затвердили, зазначив, що потерпілим ОСОБА_4 надана письмова згода на укладення угоди прокурором, в якій висловлена його добровільна позиція, угоду укладено з дотримання норм КПК України. Просив вирішити питання стягнення процесуальних витрат та долю речових доказів, з яких ніж зі слідами речовини бурого кольору, змиви речовини бурого кольору та три пляшки об`ємом 0,5 л з написом «Пшенична» знищити, інші речові докази повернути їх власникам.
Потерпілий підтвердив добровільність надання згоди прокурору на укладення прокурором даної угоди. Зазначив, що він є інвалідом 3 групи, завдана йому шкода в повному обсязі не відшкодована, цивільний позов ним не заявлявся. Судом роз`яснено, що потерпілий не позбавлений права пред`явлення цивільного позову про відшкодування шкоди, завданої злочином, в порядку цивільного судочинства. Потерпілий підтвердив суду, що йому зрозумілі дані права та зазначив, що не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що беззастережно визнає себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України в обсязі підозри повідомленої йому 25.02.2021. Підтверджує всі обставини вчиненого злочину, погоджується на призначення узгодженого покарання згідно умов угоди про визнання винуватості між ним та прокурором від 26 лютого 2021 року. Зазначив, що зобов`язується відшкодувати у повному обсязі завдану шкоду потерпілому. Підтвердив добровільність своєї позиції щодо укладення угоди та просив її затвердити.

Захисник підтримав угоду та просив її затвердити, підтвердивши добровільність позиції щодо її укладення та зазначив, що угода відповідає вимогам КПК України.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані прокурором докази, розглянувши питання про затвердження угоди про визнання винуватості, прийшов до наступних висновків.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. ч. 2, 4, 5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, зокрема кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Письмова згода прокурору на укладенням угоди надана потерпілим ОСОБА_4 у заяві від 26.02.2021.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України віднесено до тяжких злочинів. Органами досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 121 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 добровільно, беззастережно, без примусу та тиску в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні ним злочину. При цьому сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, із можливістю застосування ст. 75 КК України та звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Судом з`ясовано, що прокурор, обвинувачений цілком розуміють права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані у разі затвердження угоди судом. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосуванням насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, узгоджена між сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України, суд, враховує, що умови Угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, не одружений, на утриманні дітей немає, не працює, на обліку у лікарів психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває, свою вину в скоєнні злочину визнав повністю, щиро розкаявся, запевнив суд, що в повному обсязі відшкодує потерпілому завдану шкоду.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття у вчиненні злочину.

Обставинами, які обтяжують покарання для обвинуваченого, є вчинення злочину щодо особи з інвалідністю та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним Кодексом України.

Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

Умовами укладеної угоди узгоджено звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Відповідно до частин 2, 3, 4 статті 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Обов`язки, які покладає суд на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначені статтею 76 КК України.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність встановлення максимального іспитового строку, застосувавши положення ст. 75 КК України із покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини 1, пунктом 2 частини 2 статті 76 КК України.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 19 січня 2021 року обрано підозрюваному у кримінальному провадженні №0000011 ОСОБА_5 запобіжній захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.
Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходити під час судового провадження застосовуються судом за клопотанням прокурора.
Прокурором у даному кримінальному провадженні не заявлено клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому до набрання вироком суду законної сили.
Таким чином, оскільки клопотання про обрання запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили стороною обвинувачення не заявлено та враховуючи, що відповідно до норм чинного кримінального процесуального законодавства суд за власною ініціативою дане питання не може вирішувати, суд приходить до висновку про відсутність підстав для обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі постанови про призначення судово-трасологічної експертизи від 25.01.2021 експертом Полтавського НДЕКЦ МВС України проведено експертизу та надано висновок експерта № 205 від 27.01.2021. Витрати на проведення експертизи становлять 980,70 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Постановою слідчого СВ ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 від 09 січня 2021 року у даному кримінальному провадженні визнано речовими доказами: три пляшки об`ємом 0,5 л з написом «Пшенична», ніж зі слідами бурого кольору, змиви речовини бурого кольору, а також два кухонні ножі з дерев`яними рукоятками : - лезо 14,5 см з дерев`яною рукояткою 10,5 см, поверхня якого обмотана ізолентою жовтого кольору; лезо 10 см з дерев`яною рукояткою 12 см. Речові докази приєднано до матеріалів кримінального провадження та згідно квитанції № 816 від 11.01.2021, крім змивів речовини бурого кольору, передано до камери зберігання речових доказів.
Постановою слідчого СВ ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 від 10 січня 2021 року у даному кримінальному провадженні визнано речовими доказами: дублянку чоловічу; штани спортивні; майку в смужку; кофту теплу коричневого кольору; шкарпетки; шапку; труси; ботинки. Речові докази приєднано до матеріалів кримінального провадження та згідно квитанції № 815 від 11.01.2021 передано до камери зберігання речових доказів.
Постановою слідчого СВ ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 від 10 січня 2021 року у даному кримінальному провадженні визнано речовими доказами: зимову куртку чорного кольору, штани чорного кольору, светр чорно-білий, зимові рукавиці в кількості дві штуки сірого кольору, належні ОСОБА_5 та біологічні зразки, а саме: змиви із рук та зрізи нігтьових пластин у ОСОБА_5 , змиви на марлеву тканину слідів РБК, контроль змиву слідів РБК, а також дактилокарту зі зразками обох долонь та пальців рук ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . Речові докази приєднано до матеріалів кримінального провадження. Згідно квитанції № 817 від 11.01.2021 речові докази, а саме зимову куртку чорного кольору, штани чорного кольору, светр чорно-білий, зимові рукавиці в кількості дві штуки сірого кольору, належні ОСОБА_5 передано до камери зберігання речових доказів.
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 12 січня 2021 року з метою збереження речових доказів накладено арешт на ножі у кількості 3 штук, дублянку, спортивні штани, кофту, майку, труси, шкарпетки у кількості 2 штук, шапку, черевики в кількості 2 штук, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_3 та на зимову куртку, светр, штани, зимові рукавиці у кількості 2 штук, які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_2 , із забороною будь-яким способом користуватися.

Питання щодо речових доказів визначити відповідно до ст. 100 КПК України, вирішивши питання щодо скасування арешту згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 174, 314, 373-376, 394-395, 468, 469, 472-475, 532 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, яка була укладена 26 лютого 2021 року між начальником Решетилівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 з іншого боку, за участі захисника ОСОБА_6 , за письмової згоди потерпілого ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, у розмірі 980,70 грн (дев`ятсот вісімдесят гривень 70 копійок).

Речові докази по справі, а саме:

- три пляшки об`ємом 0,5 л з написом «Пшенична», ніж зі слідами бурого кольору, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області, знищити;

- змиви речовини бурого кольору, а також біологічні зразки, а саме: змиви із рук та зрізи нігтьових пластин у ОСОБА_5 , змиви на марлеву тканину слідів РБК, контроль змиву слідів РБК, які приєднані до матеріалів кримінального провадження, знищити;

- дактилокарту зі зразками обох долонь та пальців рук ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , яка приєднана до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

- два кухонні ножі з дерев`яними рукоятками: - лезо 14,5 см з дерев`яною рукояткою 10,5 см, поверхня якого обмотана ізолентою жовтого кольору; лезо 10 см з дерев`яною рукояткою 12 см; дублянку чоловічу; штани спортивні; майку в смужку; кофту теплу коричневого кольору; шкарпетки; шапку; труси; ботинки, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області, повернути власнику ОСОБА_4 ;

- зимову куртку чорного кольору, штани чорного кольору, светр чорно-білий, зимові рукавиці в кількості дві штуки сірого кольору, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області, повернути власнику ОСОБА_5 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 12 січня 2021 року, на:

- ножі у кількості 3 штук, дублянку, спортивні штани, кофту, майку, труси, шкарпетки у кількості 2 штук, шапку, черевики в кількості 2 штук, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_3 ;

- зимову куртку, светр, штани, зимові рукавиці у кількості 2 штук, які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_2 .

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, визначених у ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1