СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/4778/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2021 року Слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора у кримінальному провадженні - заступника начальника відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000825 від 17.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України, про накладення арешту на майно,-
встановив:
14.06.2021 року до суду надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні - заступника начальника відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000825 від 17.07.2020 року, про накладення арешту навилучене майно в ході проведення огляду у приміщенні номеру 54 готелю «Тиса», що за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказане клопотання обґрунтовується тим, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000825 від 17.07.2020 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 303 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , за попередньою змовою із ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, та маючи на меті незаконне збагачення, організували систематичне здійснення незаконної діяльності у сфері надання послуг інтимного характеру за грошову винагороду, а саме забезпечують зайняття проституцією іншими особами на території Київської області, зокрема Бучанського району (раніше Києво-Святошинського району) та міста Києва, тобто систематично займаються сутенерством.

07.06.2021, близько 23.30 год., ОСОБА_4 діючи спільно та повторно, за попередньою змовою групою осіб, разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відповідно до попередньо узгодженого плану дій та розподілення ролей, усвідомлюючи їх суспільно небезпечний характер, маючи єдиний спільний прямий умисел направлений на здійснення сутенерства, корисливий мотив, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання, за адресою: АДРЕСА_1 , готельний комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_1 », створила умови для зустрічі однієї з числа підібраних повій, яка дала добровільну згод) на це, із ОСОБА_8 та за вимогою якого остання надала йому послугу інтимного характеру, а саме задовольнила його статеву пристрасть за грошову винагороду в розмірі - 2500 гривень.

Після надання послуг інтимного характеру грошові кошти в сумі 2500 грн. отримала повія ОСОБА_9 , але розпорядитись ними не змогла, оскільки була затримана працівниками поліції.

07.06.2021 під час проведення огляду у приміщенні номеру НОМЕР_1 готелю «Тиса», що за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 4А» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 та ІМЕІ 2: НОМЕР_3 з сім карткою № НОМЕР_4 ; використаний презерватив; грошові кошти в сумі 1800 грн, а саме 9 купюр номіналом по 200 грн. кожна (УС4917516; ЦА7635063; СН 4549153; ТВ 6105017; ВЗ 2975888; ВЗ 4587800; КЗ 4834532; КЕ6411527; УЖ 2082499).

Вище перераховані речі визнані речовими доказами постановою слідчого у відповідності до ст. 98 КПК України, тобто матеріальні речі, які на собі зберегли сліди вчинення кримінального правопорушення та які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З огляду на те, що вищевказані речі можуть нести доказову інформацію у даному кримінальному провадженні та містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, вчиненого кримінального правопорушення, а тому подальша експлуатація яких може призвести до їхнього знищення або спотворення інформації яка міститься на них, тому незастосування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту можуть призвести до приховування, спотворення або знищення інформації, яка в сукупності з іншими доказами нададуть органам досудового розслідування прийняти законне процесуальне рішення.

Прокурор в судове засідання не з"явився, просив розлянути клопотання у його відсутність.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи із наступного.
Згідно з ч.1 ст.131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту на вищевказане майно, оскільки прокурором доведено, що, у разі незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, існують ризики приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження цього майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-
ухвалив:
Клопотання прокурора у кримінальному провадженні - заступника начальника відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000825 від 17.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України, про накладення арешту на майно, задовольнити.
Накласти арешт на вилучене майно в ході проведення огляду у приміщенні номеру 54 готелю «Тиса», що за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 4А» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 та ІМЕІ 2: НОМЕР_3 з сім карткою № НОМЕР_4 ; використаний презерватив; грошові кошти в сумі 1800 грн, а саме 9 купюр номіналом по 200 грн. кожна (УС4917516: ЦА7635063; СН 4549153; ТВ 6105017; ПЗ 2975888; ВЗ 4587800; КЗ 4834532: КЕ6411527; УЖ 2082499).

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, без виклику якої було постановлено ухвалу, - строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1