Справа № 308/7865/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого СУ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Ужгород Закарпатської області, українця, непрацюючого, одруженого, на утриманні має малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу вимог ст. 89 КК України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

Сторона обвинувачення просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з можливістю визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 18 червня 2021 року близько 03 години 00 хвилин ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та суспільно-небезпечні наслідки, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок викраденого майна, на автомобілі марки «Volkswagen Sharan», р.н. республіки Польща НОМЕР_1 , приїхав за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька. Залишивши автомобіль неподалік будинку № 120 по вул. Собранецькій в м. Ужгород, ОСОБА_5 , реалізуючи свій умисел на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, діючи таємно, відкривши кришку люка кабельної каналізації зв`язку, проник всередину даної споруди, призначеної для прокладення, монтажу та експлуатаційного обслуговування кабелів телекомунікацій АТ «Укртелеком», де за допомогою ножиць по металу перекусив та викрав кабель електрозв`язку ТПП100х2х0,4 на ділянці поблизу будинку №4 в провулку Університетському, 4 в м. Ужгород, однак свій злочинний умисел не довів до кінця, не вчинив всіх дій, які вважав за потрібне, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками поліції.

18.06.2021 ОСОБА_5 затриманий в порядку ст.208 КПК України, 18.06.2021 йому повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, а також вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

При розгляді клопотання в судовому засіданні слідчий, прокурор підтримали подане клопотання. Прокурор додатково вказав на наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПУ України незаконно впливати на свідка ОСОБА_7 , експерта у цьому кримінальному провадженні. Також наголосив, що в квітні 2021 року відносно ОСОБА_5 до суду було скеровано обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 , ч.1 ст.360 КК України.

Захисник в судовому засіданні у задоволенні клопотання просив відмовити, застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Пояснила, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, одружений, на утриманні малолітня дитина, матір пенсійного віку, яка потребує щоденного стороннього догляду. Надала для долучення до матеріалів клопотання копію свідоцтва про народження дитини ОСОБА_8 , 2014 р.н., копію паспорту та пенсійного посвідчення ОСОБА_9 , 1953 р.н., копію паспорту ОСОБА_10 .

Підозрюваний в судовому засіданні вину у вчиненому кримінальному правопорушення визнав, пояснив, що раніше отримував паспорт громадянина України для виїзду за кордон, його щомісячний дохід становить приблизно 8000 9000 гривень. В задоволенні клопотання просив відмовити, підтримав позицію захисника.

При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного ОСОБА_5 встановлено, що він показання дає добровільно, до нього не застосовувалося насильство у даному кримінальному провадженні та під час перебування його в якості затриманого.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, а також документи, надані в судовому засіданні захисником, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що у провадженні Ужгородського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000874 за ч. 3 ст. 185 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.06.2021, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.06.2021року /а.с.6/.

Підставою внесення зазначених відомостей до ЄРДР відповідно наданого витягу стало те, що 18 червня 2021 року близько 03 години 00 хвилин ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, відкривши кришку підземного телекомунікаційного люку, чим самим проник в середину, де в подальшому, шляхом перерізання заздалегідь приготовленими будівельними ножицями для металу, таємно здійснив крадіжку телекомунікаційного кабелю за адресою АДРЕСА_2 .

18 червня 2021 року о 05 год. 50 хв. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208КПК України /протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 18.06.2021, а.с.25/.

Слідчим суддею перевірено, що ОСОБА_5 затримано в спосіб, передбачений ст. ст.ст. 207,208 КПК України, вчасно з дотримання вимог ст. 211 КПК України доставлено до суду. Заяв про застосування до підозрюваного насильства під час затримання не надходило, зовнішній вид та стан останнього не дають підстав для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання.

18 червня 2021 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення /повідомлення про підозру від 18.06.2021, а.с.30-32/.

Щодо обґрунтованості підозри

Обставини кримінального правопорушення та причетність громадянина ОСОБА_5 до даного кримінального правопорушення, обґрунтованість підозри підтверджується:

- протоколом про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 18.06.2021 року /а.с.9-10/;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 18.06.2021 /а.с.11-14/;

- протоколом огляду місця події від 18.06.2021 року /а.с.16-21/;

- протоколом огляду місця події від 18.06.2021 року /а.с.22-24/;

- протоколом затримання ОСОБА_5 від 18.06.2021 року /а.с.25-29/;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 18.06.2021 року /а.с.38-40/;

- висновком медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння №634 від 18.06.2021 року /а.с.41-42/.

Обґрунтованість підозри містить у собі два аспекти. Перший стосується питання права: підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Другий питання

факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення

викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення. У Рішенні Нечипорук і Йонкало проти України (п. 175) ЄСПЛ вкотре повторив, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» буде залежати від усіх обставин справи (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom (Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства).

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених матеріалах кримінального провадження, дає підстави вважати пред`явлену ОСОБА_5 підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Щодо існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування, суду; незаконно впливати на свідка, експерта; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Щодо доводів захисника про відсутність ризиків, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, суду, незаконного впливу на свідка, експерта, вчинення іншого кримінального правопорушення, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

Згідно з висновком, викладеним ЄСПЛ у справі "Ілійков проти Болгарії" від 26 липня 2001 року, не арештований, а сторона обвинувачення повинна продемонструвати дані, які свідчать з достатнім ступенем переконливості, що арештованому необхідно знаходитися під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 в силу вимог ст. 89 КК України вважається особою, яка не має судимості.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до:

-до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

-до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкція ч.3 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді на строк від трьох до шести років.

ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення.

Відповідно до ч.3 ст. 68 КК України за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Отже, законом передбачене максимальне покарання за ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

Прокурором не доведено, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню. Доказів повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні іншого злочину, так само як і доказів перебування на розгляді в суді обвинувального акту відносно ОСОБА_5 , стороною обвинувачення слідчому судді не надано.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку про неможливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 має місце постійного проживання, має родину, на утриманні перебуває малолітня дитина ОСОБА_8 , 2014 р.н., зареєстрований разом з матір`ю ОСОБА_11 , яка є особою пенсійного віку, в силу вимог ст.89 КК України не судимий.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також з урахуванням наявності обґрунтованої підозри, наявності вказаних вище ризиків, доведених слідчим та прокурором в суді, слідчий суддя вважає можливим застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, так як вказаний запобіжний захід може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Прийшовши до висновку про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Ужгород Закарпатської області, українця, непрацюючого, одруженого, на утриманні має малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу вимог ст. 89 КК України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту без використання електронних засобів контролю, строком на два місяці, а саме: до 18 серпня 2021 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час;

-не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання вищезазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_5 .

Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців, а датою закінчення є 18 серпня 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу подано не було.

Повний текст ухвали складено 22.06.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1