Справа № 755/7202/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" травня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000206 від 15 березня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, з вищою освітою, розлученого, який має на утриманні дитину 2016 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в :
15 березня 2021 року ОСОБА_3 , приблизно о 00 год 33 хв, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки "Toyota Land Cruiser 200", н/з НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині просп. Р. Шухевича зі сторони мосту Північного в напрямку перехрестя з бул. Перова в м. Києві, зі швидкістю 90 км/год, яка перевищувала максимально дозволену швидкість на даній ділянці 50 км/год.

У цей час попереду зазначеного автомобіля перед перехрестям з просп. Перова на червоний сигнал світлофору зупинився автомобіль марки "Skoda-Favorit LX", н/з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 . У салоні вказаного автомобіля на передньому пасажирському сидінні знаходилась пасажирка ОСОБА_8 .

Під час руху ОСОБА_3 допустив порушення вимог п. 1.5, підпункту «б», п. 2.3 підпункту «а», п. 2.9 підпункту «а», п. 12.9 підпункт «б» та п. 12.3 Правил дорожнього руху України:

- п. 1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- підпункт «б» п. 2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- підпункт «а» п. 2.9 водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- п. 12.9: водію забороняється:

- підпункт «б»: перевищувати максимальну швидкість, зазначених в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлені дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

- п. 12.3 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_3 виявились у тому, що він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, який впливає на увагу і реакцію водія, а також порушує його координацію, будучи обізнаним, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, умисно та зухвало ігноруючи вимоги Правил дорожнього руху України, безвідповідально ставлячись до можливості настання негативних наслідків, розпочав керування автомобілем марки "Toyota Land Cruiser 200", н/з НОМЕР_1 та, рухаючись зі швидкістю, яка перевищувала максимально дозволену на даній ділянці дороги, створюючи тим самим для себе умови, в яких був позбавлений можливості уважно стежити за дорожньою обстановкою та відповідно реагувати на її зміни, під час руху проявив неуважність до дорожньої обстановки і її змін, не вибрав безпечну швидкість керованого ним автомобіля з урахуванням дорожньої обстановки, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, при виникненні перешкоди для руху, чим для нього виявився нерухомий автомобіль "SKODA-FAVORIT LX", д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинився на червоний (забороняючий рух) сигнал світлофора, та який він мав змогу своєчасно виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, внаслідок чого, на перехресті проспекту Р.Шухевича та бульвару Перова у місті Києві, скоїв наїзд на автомобіль "SKODA-FAVORIT LX", д.н.з. НОМЕР_2 , який перебував у нерухомому стані.

В результаті даної дорожньо-транспортної події водій автомобіля марки "Skoda-Favorit LX", н/з НОМЕР_2 , ОСОБА_6 та його пасажир ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень загинули на місці пригоди.

Згідно висновку судово-медичної експертизи потерпілому ОСОБА_6 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: переломи ребер праворуч з розривами пристінкової плеври; перелом хребта між 2-м і 3-м та 8-м і 9-м грудними хребцями з розривом передніх повздовжніх зв`язок, повний розрив атланто-окципітального з`єднання, розрив печінки, не повний розрив аорти в брюшному відділі її, крововилив у забрюшинну клітковину, крововиливи в прикореневих відділах легенів, смужчаті крововиливи під ендокардом плями Мінакова, лівобічний гемоторакс (праворуч до 700 мл, ліворуч до 350 мл крові), гемоперитонеум (в черевній порожнині до 300 мл і 200 см куб. згустків крові), знижене кровонаповнення внутрішніх органів, крововиливи під оболонки мозку, набряк головного мозку. Садна на обличчі.

Ушкодження, спричинені ОСОБА_6 , мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням його смерті.

Смерть ОСОБА_6 настала від переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів і розвитком крововтрати.

Згідно висновку судово-медичної експертизи потерпілій ОСОБА_8 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: садно у лобній ділянці справа, синець на верхній повіці правого ока, перелом верхньої стінки правої очниці з розповсюдженням перелому на склепінні черепу, крововиливи під м`яку мозкову оболонку головного мозку, перелом 23 шийних хребців з крововиливом під оболонку спинного мозку на рівні переломів.

Ушкодження, спричинені ОСОБА_8 , мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням її смерті.

Смерть ОСОБА_8 настала від закритої травми голови та шиї з переломами кісток черепа та шийного відділу хребта та крововиливами під оболонки мозку.

Порушення вимог п. 1.5 підпункту «б», п. 2.3 підпункту «а», п. 2.9 підпункту «а», п. 12.9 підпункт «б» та п. 12.3 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідків.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав у повному обсязі та зазначив, що 15 березня 2021 року після обіду вжив значну кількість горілки, у зв`язку з проблемами пов`язаними з роботою та здоров`ям дитини. А вночі сів за кермо автомобіля "Toyota Land Cruiser 200", н/з НОМЕР_1 та їхав зі швидкістю 90 км/год. Нахилився, щоб підняти флешку і відволікся від керування. Більше нічого з приводу ДТП не пам`ятає, отямився лише коли його возили на освідування. Всі фактичні обставини провадження визнає. Просив врахувати, що згідно нотаріально завіреної заяви потерпілий ОСОБА_6 не має до нього ніяких моральних та матеріальних претензій. А з потерпілою ОСОБА_5 укладено договір про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, згідно якого ОСОБА_9 , що є його батьком, зобов`язується протягом трьох років виплатити моральну та матеріальну шкоду в сумі 300 000 грн рівними щомісячними платежами.
Своїм майном допоміг відшкодувати частину матеріальної шкоди, а також планує і в подальшому її відшкодовувати. Щиро кається у вчиненому, не хотів, щоб так трапилось, оскільки раніше не порушував правила дорожнього руху, не вчиняв злочинів та не вживав алкоголь.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що загиблий був його братом. Батьків у них немає та сім`ї у брата не було. Батько обвинуваченого відшкодував витрати пов`язані з похованням, вартість розбитого автомобіля та зобов`язався в подальшому ще матеріально допомагати. При визначенні міри покарання поклався на розсуд суду.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 зазначила, що загибла була її дочкою та працювала в ресторані. Дітей та сім`ї у неї не було, однак з ними проживає племінниця, яку вона фактично утримувала. Батько обвинуваченого відшкодував витрати на поховання та уклав нотаріальний договір про виплату моральної та матеріальної шкоди. При визначенні міри покарання поклалася на розсуд суду.
Крім цього, винуватість ОСОБА_3 підтверджується сукупністю доказів наданих стороною обвинувачення та безпосередньо досліджених судом, а саме: витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди зі схемою та фото таблицею від 15 березня 2021 року, відеоматеріалами з місця ДТП, протоколом огляду та перегляду цифрового носія інформації.
Згідно висновку експерта №021-767-2021 смерть ОСОБА_8 настала від закритої травми голови та шиї з переломами кісток черепа та шийного відділу хребта та крововиливами під оболонки мозку.
Ушкодження, спричинені ОСОБА_8 , мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням її смерті.

Згідно висновку експерта №021-766-2021 смерть ОСОБА_6 настала від переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів і розвитком крововтрат.
Ушкодження, спричинені ОСОБА_6 , мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням його смерті.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-21/12176-ІТ на момент огляду автомобіля "Toyota Land Cruiser 200" н/з НОМЕР_1 , гальмівна система, система рульового керування та ходова частина знаходяться у працездатному стані.

У висновку експерта №КСЕ-19/111-21/16406 встановлено, що порушення вимог п. 1.5 підпункту «б», п. 2.3 підпункту «а», п. 2.9 підпункту «а», п. 12.9 підпункт «б» та п. 12.3 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідків.

Згідно чеку приладу «Драгер» від 15 березня 2021 року результат тексту на алкоголь становить 2,05 %о.
Згідно висновку щодо результатів медичного огляду КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» від 10.03.2021 ОСОБА_3 перебуває в стані алкогольного сп`яніння 2,09 %о.
Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у тому, що він своїми умисними діями вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель декількох осіб, а тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 3 ст. 286 КК України.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Слід зазначити, що в Україні одна з найбільш невтішних статистик ДТП за участю нетверезих водіїв. Згідно даних Міністерства внутрішніх справ, у 2020 році поліція зупинила 129 тисяч п`яних водіїв. Понад 9 тисяч із них сіли за кермо у стані сп`яніння вдруге, а 5 тисяч ще й утретє. Загалом минулого року патрульні зафіксували понад 168 тисяч ДТП, в яких загинули понад 3,5 тисячі людей.
Керування в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Так, водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.
Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, те що вказаний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, думку потерпілих, які при визначенні міри покарання поклались на розсуд суду.

Призначаючи покарання, суд враховує, що правопорушення вчинене ОСОБА_3 з необережності та бере до уваги відомості про репутацію обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем роботи та реєстрації. Однак, слід зазначити, що працюючи в органах внутрішніх справ тривалий період часу, він повинен усвідомлювати наслідки своєї поведінки та необхідність неухильно дотримуватись вимог закону.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п. 3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Суд також враховує, що ОСОБА_3 самовпевнено та безвідповідально керуючи транспортним засобом, грубо порушив п`ять пунктів Правил дорожнього руху України, чим наражав оточуючих на небезпеку, легковажно розраховував на відвернення можливих суспільно-небезпечних наслідків від своїх неправомірних дій, а також тяжкі наслідки від вчиненого кримінального правопорушення, які полягають у смерті двох потерпілих.

Таким чином, суд призначає ОСОБА_3 покарання, яке відповідатиме принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливатиме з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що дані про особу обвинуваченого, його поведінка після вчинення злочину, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, критична оцінка своєї протиправної поведінки та готовність нести кримінальну відповідальність у своїй сукупності з тяжкістю, обставинами та наслідками вчиненого ним кримінального правопорушення, не дають підстав призначити максимально можливе покарання, передбачене за вчинення злочину, в якому обвинувачується останній, а вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції, передбаченої ч. 3 ст. 286 КК України, у вигляді позбавлення волі, оскільки перевиховання та виправлення ОСОБА_3 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства.
Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані.

Крім того, беручи до уваги очевидність порушення обвинуваченим правил безпеки дорожнього руху та їх наслідки, позиції прокурора та потерпілих суд вважає за необхідне застосувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 15 березня 2021 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 залишити без змін.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: CD-R диск, в якому міститься 1 (один) відеофайл, який зберігається у матеріалах кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження; автомобіль марки «Skoda-Favorit LX», н/з НОМЕР_3 , який залишено на зберіганні на території спецмайданчику тимчасового затримання транспортних засобів по вул. Г. Хоткевича, 20б у м. Києві повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 березня 2021 року на речовий доказ згідно постанови слідчого СУ ГУНП у м. Києві від 15 березня 2021 року, а саме автомобіль марки "Toyota Land Cruiser 200", н/з НОМЕР_1 - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз, а саме: в розмірі 2615 грн 20 к, за проведення судової авто технічної експертизи від 25.03.2021р., в розмірі 4086 грн 25 к, за проведення комплексної судової фототехнічної, транспортно-трасологічної та авто технічної експертизи від 21.04.2021.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1