Справа № 554/1940/20
Дата документу 21.04.2021
Провадження №1кп/554/131/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2021 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за

№ 0003514 від 12.08.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кріпенське, м. Антрацит Луганської області, громадянина України, освіта вища, одруженого, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого інженером (спеціалістом) ПАТ КБ «Приватбанк», раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

в с т а н о в и в:

11 серпня 2017 року, о 01 год. 00 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , в ході виниклої сварки, на ґрунті особистих неприязнених відносин, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, ухопив неповнолітнього ОСОБА_4 за праву руку та штовхнув, від чого той упав додолу. З метою подолати опір та утримати останнього, він правою рукою натиснув на його шию, притиснувши до підлоги та в ході штовханини наніс йому кулаком руки удар в щелепу. Через те, що неповнолітній ОСОБА_4 не заспокоївся та надалі почав стукати в двері спальні, заважаючи йому відпочивати, він застосував до нього приблизно 6-7 разів електричним струмом від дії електрошокера в ділянку лівого передпліччя, спини та рук, внаслідок чого завдав тому тілесні ушкодження у вигляді синців та саден шкіри голови, шиї, тулубу, верхніх та нижніх кінцівок, які могли утворитись не менш ніж від 19-ти кратної дії тупих обмежених предметів, якими могли бути пальці рук людини, стиснуті в кулак, нога людини у взутті або інші предмети з подібними характеристиками, які кваліфікуються, як в своїй сукупності, так і кожне окремо, як легкі тілесні ушкодження. При цьому неможливо повністю виключити утворення саден шкіри нижньої третини шиї справа по хребетній лінії, в ділянці 12-го грудного хребця дрібнокрапкового характеру по задній поверхні правого плечового суглобу при застосуванні електрошокеру.

За таких обставин дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав, просив суд виправдати його за відсутністю в його діях складу такого кримінального правопорушення, оскільки фізичної сили та електрошокера до неповнолітнього ОСОБА_4 він не застосовував, тілесних ушкоджень тому не спричиняв, а потерпілий та свідки через виниклі неприязнені стосунки між ними, обмовили його.

Описуючи обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, ОСОБА_8 показав суду, що за три дні до подій до нього звернулася дружина ОСОБА_9 з проханням встановити програму «Батьківський контроль», щоб обмежити її старшого сина ОСОБА_4 у користуванні в нічний час Інтернетом, що він і зробив. Це викликало невдоволення у ОСОБА_4 та о 01 год 11.08.2017 року він почав з`ясовувати стосунки з матір`ю, вимагаючи відновити доступ до Інтернету, на що та відповіла категоричною відмовою та наказала йти спати. Однак той продовжував стукати в двері спальні та наполягати на своєму. Оскільки він вже відпочивав, то не втручався в розмову ОСОБА_9 з сином і будь які стосунки з останнім не з`ясовував. Наступного дня в квартиру прийшла сестра ОСОБА_9 ОСОБА_10 , яка раніше висловлювала невдоволення тим, що він проживав у цій квартирі. Вона відразу ж пред`явила претензії до його дружини з приводу того, що та обмежила ОСОБА_4 в користуванні Інтернетом в нічний час. У ході ж цієї розмови їй ніби - то здалося, що той побитий, хоча будь яких видимих ушкоджень на його тілі не було. Далі з помсти йому, через неприязнені стосунки, ОСОБА_10 зателефонувала колишньому чоловікові ОСОБА_9 ОСОБА_5 та повідомила неправдиву інформації про побиття ОСОБА_4 . Через це він був змушений надавати пояснення працівникам поліції, а ввечері того ж дня, за місцем свого проживання, був побитий ОСОБА_5 .

Незважаючи на не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_8 , суд вважає, що встановлені ним фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення за викладених вище обставин повністю підтверджуються показаннями неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , свідків, письмовими доказами в їх сукупності.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_4 показав суду, що на час подій він проживав зі своєю матір`ю ОСОБА_9 , бабусею, меншим братом та ОСОБА_8 . Оскільки були канікули, то мати дозволила йому користуватися без обмежень Інтернетом. Однак 11 серпня 2017 року, в нічний час, вона його відключила, через що він пред`явив до неї претензії та почав стукати в двері спальні, де та відпочивала з ОСОБА_8 . На стук вийшов останній та відразу ж ухопивши його за праву руку, штовхнув, від чого він упав додолу. Оскільки він пручався, відбивався, ОСОБА_8 , щоб втримати його, правою рукою натиснув йому на шию, притиснувши до підлоги, а далі наніс кулаком руки удар в щелепу. Після цього він припинив чинити опір, а ОСОБА_8 залишив його і повернувся до спальні. Однак він не заспокоївся та продовжив з`ясовувати стосунки з матір`ю з приводу відключеного Інтернету і знову стукав у двері її спальні. Цього разу знову вийшов ОСОБА_8 і тримаючи в руках електрошокер чорного кольору у вигляді ліхтарика, наніс удар електричним струмом в ділянку його лівого передпліччя, від чого він упав додолу, а той продовжив застосовувати до нього струм тим же предметом по спині та руках, приблизно 6- 7 разів, від чого він відчув сильний біль і в нього сталося самовільне сечовипускання. Того ж дня, приблизно о 15 год він розповів своїй тітці ОСОБА_10 про побиття його ОСОБА_8 , показав їй наявні в нього тілесні ушкодження від ударів в області щелепи, рук, ніг, а також від дії електрошокера біля шиї. Після цього тітка повідомила його батька про такий факт, який відвіз його до лікарні.

Свої показання неповнолітній потерпілий ОСОБА_4 підтвердив під час слідчого експерименту, в ході якого відтворив обставини, які мали місце в нічний час 11 серпня 2017 року в квартирі, в якій він на той час проживав, та при яких ОСОБА_8 завдав йому тілесних ушкоджень рукою і електрошокером, про що складено протокол і фототаблицю до нього, які досліджені судом. (а.с. 191 193, 194 199 тому 1).

Законний представник ОСОБА_5 показав суду, що 11 серпня 2017 року до нього зателефонувала сестра його колишньої дружини ОСОБА_10 та повідомила про побиття ОСОБА_8 його старшого сина ОСОБА_4 . У той же день, при зустрічі з сином, той повідомив йому обставини конфлікту, а також розповів про побиття, в тому числі і застосування до нього електрошокера. На синові він бачив тілесні ушкодження у виді синців на колінах, лікті, щелепі, при чому на шиї, спині були наявні червоні плями у виді крапок, що за характеристиками могло вказувати на застосування до нього електрошокера. Відразу ж він відвіз сина до медичного закладу та звернувся з заявою на неправомірні дії ОСОБА_8 до правоохоронних органів.

Свідок ОСОБА_10 показала, що 11 серпня 2017 року вона прийшла за місцем проживання своєї матері, де в розмові з племінником ОСОБА_4 побачила на його тілі численні синці на спині, руках, ногах, щелепі, а також ушкодження червоного кольору на шиї, спині та руці у виді двох крапок. Останній повідомив їй, що його вночі побив ОСОБА_8 та застосовував до нього електричний струм від електрошокера. Сестра ОСОБА_9 відмовилася будь що пояснювати з цього приводу, заступалася за ОСОБА_8 , а тому вона повідомила про це її колишнього чоловіка ОСОБА_5 , який надалі відвіз сина до лікарні та звернувся з заявою до правоохоронних органів.

Свідок ОСОБА_11 показав, що являється племінником ОСОБА_8 , тобто рідним сином її сестри ОСОБА_10 . Раніше, перебуваючи в квартирі, де проживає ОСОБА_9 , він бачив предмет у вигляді електрошокера чорного кольора, у вигляді ліхтарика, яка сама демонструвала його перед ним. У серпні 2017 року він дізнався від своєї матері ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_4 був побитий ОСОБА_8 та той застосовував до нього фізичну, а також електрошокер. Через декілька днів після цього він зустрівся з ОСОБА_4 і бачив на його щелепі синець, а на шиї слід червоного кольору у виді крапки, який схожий від дії електрошокера.

Свідок ОСОБА_9 показала суду, що 11 серпня 2017 року, в нічний час, її неповнолітній син ОСОБА_4 почав з`ясовувати з нею стосунки з приводу заборони користуватися Інтернетом. Його поведінка супроводжувалася настирними вимаганнями ввімкнути Інтернет, голосним стуком у двері спальні, де вона відпочивала з ОСОБА_8 . На її вимоги заспокоїтися та йти спати він не відреагував та заважав іншим членам сім`ї, в тому числі її престарілій матері. Будь який конфлікт між ОСОБА_8 та її сином вона заперечила, як заперечила і наявність у квартирі електрошокера. У той час розмову з сином вела лише вона, виштовхувала його з кімнати, щоб він йшов спати. Цього ж дня, вдень, до квартири прибула її сестра ОСОБА_10 , яка побачивши на шиї ОСОБА_4 подряпину, почала розпитувати про обставини її спричинення. У відповідь на це, вона припустила та повідомила сестрі, що сама могла подряпати сина, коли виштовхувала вночі його зі своєї спальні. Однак ОСОБА_10 зателефонувала до її колишнього чоловіка та розповіла про те, що ніби - то син був побитий ОСОБА_8 . На теперішній час її стосунки з дітьми є напруженими, вони не спілкуються та проживають з колишнім чоловіком.

На а.с. 168 тому 1 наявний рапорт старшого інспектора чергового Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області, із якого слідує, що 11 серпня 2017 року від лікаря надійшло повідомлення про виявлення тілесних ушкоджень у неповнолітнього ОСОБА_4 у вигляді забою шиї та обличчя, забою грудної клітки, ліктьових та колінних суглобів, забою щелепи. Дитина оглянута лікарем та відпущена додому.

11.08.2017 року із заявою до Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області звернувся ОСОБА_5 , який повідомив, що вночі 11 серпня 2017 року співмешканець колишньої дружини ОСОБА_8 завдав тілесні ушкодження його неповнолітньому синові ОСОБА_4 (а.с. 179 тому 1).

Відповідно до висновку судового медичного експерта № 1434 від 20.11.2017 року, на основі даних додаткової судової експертизи ОСОБА_4 , з урахуванням наданої медичної документації, останньому було завдано тілесні ушкодження у вигляді синців та саден шкіри голови, шиї тулубу, верхніх та нижніх кінцівок, які могли утворитися не менш як від 19-ти кратної дії тупих обмежених предметів, якими могли бути пальці рук людини, стиснуті в кулак, нога людини у взутті або інші предмети з подібними характеристиками, можливо в строк та при обставинах вказаних в постанові, які кваліфікуються, як в своїй сукупності, так і кожне окремо, як легкі тілесні ушкодження. Садно шкіри лівого колінного суглобу могло утворитися і при падінні тіла на площину, як з наданим прискоренням, так і без такого. (а.с.187 тому 1).

Висновком додаткової судової медичної експертизи № 613 від 26.06.2018 року підтверджено наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 , а також зазначено про неможливість повного виключення утворення саден шкіри нижньої третини шиї справа по хребетній лінії, в ділянці 12-го грудного хребця дрібнокрапкового характеру та по задній поверхні правого плечового суглобу і при застосуванні електрошокера. Окрім того, показання потерпілого ОСОБА_4 дані ним під час проведення слідчого експерименту загалом не суперечать механізму утворення виявлених у нього тілесних ушкоджень. (а.с.201 -202 тому № 1).

Згідно даних викопіровки із журналу обліку первинних звернень хворих по травмпункту, ОСОБА_4 11.08.2017 року звертався до даного медичного закладу. (а.с. 189, 190).

На а.с. 217 220, 221 тому 1 наявний протокол огляду відеозапису, який виготовлений з нагрудної камери поліцейського, які прибули на виклик 11.08.2017 року о 23 год 56 хв. у квартиру АДРЕСА_3 , де стався конфлікт між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 . На відеозаписі неповнолітній ОСОБА_4 повідомляв працівникам поліції про обставини побиття його ОСОБА_8 , зокрема і про застосування тим до нього електричного струму від електрошокера.

Таким чином, досліджуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, суд визнає кожний доказ належним, допустимим, достовірним, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення у справі.
Суд знаходить неспроможними та такими, що суперечать доказам у кримінальному провадженні, дослідженими в судовому засідання, показання обвинуваченого ОСОБА_8 в тій частині, що він фізичної сили та електрошокера до неповнолітнього ОСОБА_4 не застосовував, тілесних ушкоджень тому не спричиняв, а потерпілий та свідки через виниклі неприязнені стосунки між ними, обмовили його.

Судом допитаний законний представник потерпілого ОСОБА_5 , свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які підтвердили наявність тілесних ушкоджень на тілі потерпілого ОСОБА_4 , описали їх за зовнішніми характеристиками. При чому наявність тілесних ушкоджень у потерпілого було зафіксовано лікарем та підтверджено висновками судових експертиз. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 заперечив наявність на тілі ОСОБА_4 11.08.2017 року будь яких тілесних ушкоджень, що є суперечливим, не відповідає дійсності та спростовано матеріалами справи.

З цих же підстав суд критично відноситься до показань свідка ОСОБА_9 , яка є матір`ю ОСОБА_4 та розцінює її поведінку сприянням обвинуваченому ОСОБА_8 уникнути відповідальності за вчинення кримінального правопорушення.

Суд знаходить суперечливими показання обвинуваного ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Остання в судовому засіданні вказала, що поведінка ОСОБА_4 супроводжувалася настирними вимаганнями ввімкнути Інтернет, голосним стуком у двері спальні, де вона відпочивала з ОСОБА_8 . На її вимоги заспокоїтися та йти спати він не відреагував та заважав іншим членам сім`ї, в тому числі її престарілій матері. Однак ОСОБА_9 заперечуючи будь який конфлікт з потерпілим зазначив, що останній поводив себе коректно, спокійно та жодним чином нікому не заважав відпочивати.

Судом встановлено, що для проведення судової медичної експертизи в розпорядження експерта було надано викопіровку з Журналу обліку первинних звернень хворих по травмпункту ДМКЛ м.Полтави, початий 24.07.2017 року, закінчений 12.10.2017 року. Запис 6724 від 11.08.2017 року: « 11.08. побив шокером співмешканець мами. Садна обличчя, шиї, спини, обох колінних суглобів. Діагноз: забій, садна обличчя, спини, обох колінних суглобів. Зі слів пацієнта травми нанесено шокером».

Таким чином, експертиза проведена на основі даних медичної документації, даних огляду підекспертного, а тому в суду відсутні будь які сумніви щодо допустимості доказів у вигляді судових експертиз, на що посилався захисник.

Суд не приймає до уваги доводів захисника в тій частині, що відсутність фото тілесних ушкоджень потерпілого, які могли б зробити свідки, експерт або лікарі ставить під сумнів їх наявність взагалі, оскільки наявність таких ушкоджень підтверджена іншими доказами в справі, про які зазначено вище.

При цьому наявність неприязнених стосунків між потерпілим, ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 не спростовує причетність останнього до заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , при обставинах, про які той повідомляв.

У сукупності отриманих та проаналізованих доказів, суд приходить до висновку, що саме умисними діями ОСОБА_8 , на ґрунті виниклих неприязнених відносин з потерпілим, було протиправно заподіяння тому тілесні ушкодження, а тому його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України доведена повністю поза розумним сумнівом.

При прийнятті даного рішення суд враховує позицію Європейського суду з прав людини у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011, відповідно до якої при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».
Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_8 неспроможними та суперечливими в частині того, що кримінального правопорушення він не вчинив, суд розцінює його поведінку як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення, уникнути покарання за вчинення кримінального правопорушення.

Натомість у суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань потерпілого, які він підтвердив під час слідчого експерименту, не змінював їх, в деталях повідомив механізм спричинення йому тілесних ушкоджень. Такі показання узгоджуються з показаннями законного представника, свідків, є логічними, послідовними, підтверджені дослідженими безпосередньо в судовому засіданні іншими доказами та узгоджуються між собою.
При цьому суд визнає віктимною поведінку неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , а саме такою, що спровокувала виникнення ситуації, сприяла вчиненню кримінального правопорушення та можливості заподіяти йому шкоду.

На підтвердження цьому свідчить той факт, що ОСОБА_4 , будучи неповнолітнім, розпочав з`ясовувати стосунки зі своєю матір`ю, яка законно обмежила його доступ в нічний час до мережі Інтернету. З`ясування таких стосунків з матір`ю зі сторони потерпілого супроводжувалося словесною перепалкою, гучним стуканням в двері, порушенням нічного сну осіб, які в той час перебували в квартирі, в тому числі і ОСОБА_8 , що спровокувало його на вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд визнає віктимну поведінку потерпілого.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , судом не встановлено.

Згідно ст.65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також прийняти до уваги те, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У ході судового розгляду встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_8 вчинено кримінальний проступок, він є офіційно працевлаштований, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, завдану потерпілому шкоду не відшкодував, на обліку у лікаря психіатра, - невролога, - нарколога не перебуває.

Згідно висновку органу пробації, виправлення ОСОБА_8 без позбавлення чи обмеження волі на певний строк можливе, його особа не становить високу небезпеку для суспільства.

Таким чином, при призначенні покарання суд враховує тяжкість та характер вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_8 , його поведінку як під час скоєння злочину, так і після. Зокрема суд наголошує, що вчинення протиправних дій стосовно неповнолітнього супроводжувалося використанням приладу, пристосованого виключно для самооборони та його застосування при дії електричним струмом на тіло людини супроводжується сильним фізичним болем. Окрім того суд враховує висновок органу пробації, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих обставин, а тому приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання у виді громадських робіт, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів.

Ч.5 ст.74 КК України визначено, що особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі. (п.1 ч.1 ст.49 КК України).

Згідно ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, яке інкриміновано стороною обвинувачення ОСОБА_8 передбачає покарання у виді штрафу, громадських робіт, виправних робіт, а тому відносяться до кримінальних проступків та згідно з обвинувальним актом є вчиненими 11 серпня 2017 року.

Враховуючи, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, яке є кримінальним проступком, строки давності за якими витекли, то він підлягає звільненню від покарання, а провадження у справі в цій частині закриттю.

Законним представником потерпілого ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до обвинуваченого, в якому він просить стягнути на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 50000 грн., який мотивований тим, що під час завдання тілесних ушкоджень потерпілий відчував сильний фізичний біль, після подій зазнав душевних страждань, відновлював свій фізичний стан, припинив спілкування з матір`ю, був змушений проходити курс лікування.

Обвинувачений ОСОБА_8 позов не визнав з підстав того, що жодних протиправних дій стосовно ОСОБА_4 не вчиняв, про що надав суду відзив на позов. (а.с. 121 тому 1).

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Обставини завдання умисних тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_4 доведені матеріали справи, а тому виходячи із характеру їх завдання, наслідків, які настали, суд вважає, що потерпілому було завдано моральну шкоду.

Тобто, з урахуванням обставин справи, тяжкості та характеру вчиненого кримінального правопорушення, про що суд зазначив вище, а саме застосування фізичної сили стосовно неповнолітнього, який є слабший в силі віку від обвинуваченого, використання приладу, пристосованого виключно для самооборони та його застосування при дії електричним струмом на тіло людини, супроводжується сильним фізичним болем, а також з урахуванням поведінки потерпілого, яку суд визнав віктимною, суд оцінює завдану моральну шкоду в розмірі 8000 грн.

Таким чином, позов законного представника потерпілого ОСОБА_5 , поданого в інтересах неповнолітнього потерпілого підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.118 КПК України процесуальні витрати складаються з витрат на правову допомогу, що окремо досліджує суд за результатами розгляду справи, а не як майнову шкоду, про що неправильно зазначено у позові.

На розгляд суду не надано квитанції про оплату витрат на правову допомогу в розмірі 15000 грн., розрахунок виконаних робіт, а тому суд позбавлений можливості за необґрунтованістю вирішити дане питання та відмовляє в їх стягненні з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати в справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючисьст.ст. 373, 374 КПК, суд,-
у х в а л и в:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від призначеного покарання за ч.1 ст.125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження № 0003514 від 12.08.2017 року - закрити.

Речові докази: СД диски із записами процесуальних дій зберігати в матеріалах даного кримінального провадження.

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_5 , поданого в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти у розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м.Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а також ознайомитися із журналом судового засідання та подати на нього письмові зауваження.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

СуддяОСОБА_1