ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/521/21 (1-кс/642/331/21) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/399/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: арешт майна
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
представника користувача майна - ОСОБА_6 ,
користувача майна - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу прокурора Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000091 від 30.01.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000091 від 30.01.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.
На зазначену ухвалу слідчого судді прокурор Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію т.з. серії НОМЕР_1 марки «BMW» моделі «318»сі, д.н.з. НОМЕР_2 , на ім я ОСОБА_9 , на автомобіль марки «BMW» моделі «318»сі, д.н.з. НОМЕР_2 , ключ від автомобіля. В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначив, що у досудового слідства є підстави вважати, що ОСОБА_7 користається не на законних підставахзазначеним автомобілем, у якого можуть бути підроблені номери агрегатів та інше. Тому виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно, яке є речовим доказом по кримінальному провадженню №0000091 від 30.01.2021 року. Вважає ухвалу слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна необґрунтованою та незаконною, постановленою без достатніх на те підстав.

Прокурор, відповідно до ч.1 ст. 135 КПК України, був належним чином повідомлений засобами телефонного зв`язку про дату та час та місце розгляду справи (а.с. 44 ).Однак у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розглядати апеляційну скаргу без його участі (а.с.57).
Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, думку користувача майна та представника користувача майна, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурора, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Вислухавши доповідь судді, пояснення користувача майна ОСОБА_7 та представника користувача майна адвоката ОСОБА_6 ,які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів провадження в провадженні СВ Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0000091 від 30.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.
04.02.2021 року Прокурор Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова з клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженню №0000091 від 30.01.2021 року, вилученого 30.01.2021 року під час проведення огляду місця події, а саме свідоцтво про реєстрацію т.з. серії НОМЕР_1 марки «BMW» моделі «318сі», д.н.з. НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_9 , на автомобіль марки «BMW» моделі «318сі», д.н.з. НОМЕР_2 , ключ від автомобіля, вказуючи, що в провадженні Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській обл. перебуває кримінальне провадження за фактом того, що 30.01.2021 року за адресою м. Харків, вул. Полтавський шлях, 52, було зупинено автомобіль марки «BMW» моделі «318сі», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 . При перевірці документів, а саме свідоцтва про реєстрацію т.х. було виявлено ознаки підробки (кустарно внесені зміни в графі проходження технічного огляду). Згідно свідоцтва про реєстрацію т.з., власником є « ОСОБА_9 ». Для недопущення перешкоджанню встановлення істини у цьому кримінальному провадженню, прокурор просив накласти арешт на вилучене майно.
Постановляючи рішення про відмову у задоволенні клопотання, суд першої інстанції мотивував його тим, що в судовому засіданні сторона обвинувачення не довела слідчому судді, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, що на теперішній час існують обґрунтовані підстави для застосування заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно, не доведено правову підставу для арешту майна та його першочерговетимчасове вилучення, не доведено наявність ризиків, передбачених аб. 2 ч.1 ст.170 цього Кодексу.
Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком слідчого судді виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Аналіз вище зазначеної норми закону свідчить, що Кримінальним процесуальним кодексом України чітко передбачені підстави для застосування такого виду забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
При цьому, ст. 171 КПК України передбачено вимоги щодо змісту клопотання про накладення арешту на майно. Серед всього іншого зазначено, що у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути вказано підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Тобто, у клопотанні про арешт майна, слідчий повинен чітко вказати мету зазначену в законі та довести необхідність арешту саме з цією метою.
Також вимогами ст. 171 КПК України передбачено, що до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Вказаних вимог прокурором дотримано не було, оскільки прокурором при зверненні до слідчого судді із клопотанням про арешт майна не додано ухвалу про дозвіл на проведення обшуку чи огляду, на підставі якої було вилучено майно, а саме, свідоцтво про реєстрацію т.з. серії НОМЕР_1 марки «BMW» моделі «318сі», д.н.з. НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_9 , на автомобіль марки «BMW» моделі «318сі», д.н.з. НОМЕР_2 , ключ від автомобіля.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що в клопотанні та долучених до нього матеріалах, не надано достатніх і належних доказів на підтвердження обставин, на які послався прокурор.
Отже, вищевказане свідчить про необгрунтованість та неповноту клопотання слідчого, яке, за таких обставин, підлягає обов`язковому уточненню, шляхом повернення клопотання відповідно до вимог ч. 3 ст. 172 КПК України прокурору для усунення недоліків. Проте, слідчий суддя відмовив у його задоволенні з підстав необґрунтованості клопотання, всупереч вимог ч. 3 ст. 172 КПК України.
Вказані обставини мають істотне значення при вирішенні питання щодо накладення арешту на зазначене в клопотанні майно. Відсутність всіх відомостей для оцінки цих обставин вочевидь позбавляє суд першої інстанції та суд апеляційної інстанції постановити законне та обґрунтоване рішення щодо розгляду клопотання про арешт майна.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2021 року скасуванню, з поверненням зазначеного клопотання прокурору для приведення його у відповідність з вимогами ст. 171 КПК України та усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2021 року скасувати.
Матеріали за клопотанням прокурора Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000091 від 30.01.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, повернути прокурору для усунення недоліків та приведення у відповідність з вимогами ст. 171 КПК України, надавши для цього строк 72 години з моменту отримання повного тексту ухвали.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді