Справа № 635/8972/19
Провадження по справі №1-кп/635/429/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2021 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
секретар судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 263 КК України,-
В С Т А Н ОВ И В:
В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.

На підставі ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 18 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Судом неодноразово продовжувався строк тримання під вартою обвинуваченого, останній раз на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 04 лютого 2021 року на 60 днів - до 04 квітня 2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Вимогами п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор в судовому засіданні просила продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти продовження строку триманні під вартою, просив змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_3 проти задоволення клопотання прокурора заперечувала та просила змінити її підзахисному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України прокурором не доведені та не підтверджені, обвинувачений не має наміру переховуватись від суду, оскільки визнає свою вину, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, а саме: дружину, дітей, батька, який є особою похилого віку та часто хворіє, а тому потребує його допомоги. Крім того, просила врахувати незадовільний стан здоров`я обвинуваченого,який переніс інсульт.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 спливає 04 квітня 2021 року.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Питання стосовно того, чи була розумною тривалість тримання особи під вартою, не може вирішуватися абстрактно. Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватися в кожній справі з урахуванням її конкретних обставин. У будь-якій справі тривале тримання під вартою може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «W. проти Швейцарії»).

Продовжуючи 04 лютого 2021 року строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходив з наявності ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: можливості переховування від суду, незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , суд приймає до уваги розумність сукупної тривалості його перебування під вартою та зазначає про надмірну тривалість такого строку по даному кримінальному провадженню, який складає майже півтора року, при цьому враховує незабезпечення прокурором явки свідків сторони обвинувачення, у зв`язку з чим розгляд справи неодноразово відкладався, що потягло за собою порушення розумних строків тримання особи під вартою, а тому вважає за необхідне розглянути питання про можливість запобігання зазначеним ризикам при зміні запобіжного заходу на більш м`який.

Крім того, при вирішенні зазначеного питання суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , наявність у нього постійного місця проживання за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .
Окрім наведеного, суд бере до уваги, що свідок ОСОБА_6 , який є батьком обвинуваченого, та проживає також за адресою: АДРЕСА_1 , у даному кримінальному провадженню вже допитаний. Інші свідки у кримінальному провадженні до суду неодноразово не з`являлись, ухвали суду про їх примусовий привід органом поліції неодноразово не виконувались.

Тривалість судового розгляду та надмірний строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою значно зменшують ризик його переховування від суду, впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення, але, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, суд вважає, що ризики, передбачені п.п. 1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати, а тому є підстави для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. Суд вважає, що такий захід є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігання спробам переховування від суду, впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки виключає можливість обвинуваченого залишати житло цілодобово.

Як вбачається зі змісту положень параграфу 1 глави 18 КПК України, питання про застосування, зміну або продовження запобіжного заходу, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності кримінального провадження, судом вирішується виключно на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, обов`язок по доведенню існування ризиків, які дають підстави для застосування чи продовження запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою, покладається на сторону обвинувачення.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 197, 199, 331 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .
Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період часу дії вказаної ухвали:
-прибувати до суду за кожною вимогою;

-утримуватися від будь-якого спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну (в разі їх наявності);

-носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали визначити до 25 травня 2021 року включно.
Попередити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Попередити ОСОБА_4 , що відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на обвинуваченого при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Обвинуваченого ОСОБА_4 негайно доставити до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідному органу Національної поліції негайно поставити ОСОБА_4 на облік як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобу електронного контролю, і повідомити про це суд.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Зобов`язати працівника органу Національної поліції перед застосуванням електронного засобу контролю під розпис роз`яснити обвинуваченому правила користування пристроєм, техніку безпеки поводження з ним та наслідки його зняття або неправомірного втручання в його роботу з метою ухилення від контролю.
Ухвалу направити для виконання до Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1