Справа № 161/2956/21
Номер провадження 1-кп/167/55/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2021 року місто Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання прокурора відділу Волинської обласної прокуратури юриста 1 класу ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Луцька Волинської області, українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, не навчається, не одружений, не працює, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 15, п.п. 6, 12 ч. 2 ст.115 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в:

17.02.2021 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002739 від 29.08.2020 року стосовно неповнолітнього ОСОБА_9 і неповнолітнього ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 15, п.п. 6, 12 ч. 2 ст.115 КК України, надійшов у Луцький міськрайонний суд Волинської області.

17.02.2021 року у Луцький міськрайонний суд Волинської області надійшло клопотання прокурора відділу Волинської обласної прокуратури юриста 1 класу ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 .

17.02.2021 року Голова Луцького міськрайонного суду Волинської області вніс подання до Волинського апеляційного суду для вирішення питання підсудності з метою продовження запобіжних заходів неповнолітнім ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , та в подальшому повернення справи до Луцького міськрайонного суду Волинської області для розгляду.

Ухвалою Голови Волинського апеляційного суду ОСОБА_10 від 18.02.2021 року та ухвалою Голови Волинського апеляційного суду ОСОБА_10 від 19.02.2021 року про виправлення описки в ухвалі від 18.02.2021 року матеріали кримінального провадження у частині вирішення питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 направлено на розгляд до Рожищенського районного суду Волинської області.

Встановлено, що прокурор відділу Волинської обласної прокуратури юрист 1 класу ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимому, на строк 60 (шістдесят) днів.

Своє клопотання мотивує тим, що 28.12.2020 року, відповідно до ст.ст.42, 276, 277, 278 КПК України, слідчим СУ ГУНП у Волинській області за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні неповнолітньому ОСОБА_6 повідомлено про підозру про вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.27, ч.3 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України.

29 грудня 2020 року ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 26 лютого 2021 року включно.

Зважаючи на наявність вагомих доказів для обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 15, п.п. 6, 12, ч. 2 ст. 115 КК України, яке відноситься до особливо тяжкого злочину та, в разі визнання його винним, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, а також те, що він не працевлаштований, на даний час ніде не навчається, свідчить про те, що останній, розуміючи невідворотність покарання, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від суду, а тому наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Окрім того, вчинене неповнолітнім обвинувачений ОСОБА_6 кримінальне правопорушення має насильницький характер відносно потерпілої у даному кримінальному провадженні, а тому є достатні підстави вважати, що в подальшому він може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_11 та свідків у кримінальному провадженні, схиляючи їх давати неправдиві показання чи відмовитися їх надавати суду шляхом погроз, вмовляння, оскільки одним із вагомих доказів його причетності є показання останніх, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому наявні ризики, передбачені п.п.3,4 ч.1 ст.177 КПК України.

Також є усі підстави вважати, що неповнолітній ОСОБА_6 може вчинити інші кримінальні правопорушення, що підтверджується тим, що у вказаному кримінальному провадженні він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а тому наявний ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_6 , не зможе запобігти вищевказаним у клопотанні ризикам.

Прокурор у судовому засіданні підтримала клопотання з підстав, наведених у ньому, просила клопотання задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 , його законний представник ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_12 у судовому засіданні просили у задоволенні клопотання прокурора відмовити і пояснили суду, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде достатнім для усунення будь яких сумнівів щодо існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши подані прокурором та захисником документи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
При вирішенні даного питання суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як зазначає Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (рішення у справі "Єчюс проти Литви", заява № 34578/97, п. 93).

Згідно із нормою ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Відповідно до норми ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Луцьким міськрайонний судом Волинської області не розпочато судовий розгляд у кримінальному провадженні, не заслухано показань обвинувачених, свідків, потерпілої та не досліджено письмових доказів. Тобто, в суді на даний час не досліджено обставин обвинувачення настільки, що можна було б судити про істотне зменшення ризиків, які стали підставою для застосування 29.12.2020 року до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурором доведено наявність істотного ризику продовження обвинуваченим вчинення кримінальних правопорушень, і суд враховує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та, в разі визнання його винним, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, тому зазначені обставини можуть спонукати ОСОБА_6 переховуватися від суду і не виконувати свого процесуального обов`язку щодо явки за викликом до суду. Суд, також враховує ту обставину, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, являється особою молодого віку, на даний час не працевлаштований і не навчається.
Враховуючи, окрім наведеного вище, дані щодо особи обвинуваченого, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі його визнання винним, є підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Наявність постійного місця проживання і соціальні зв`язки обвинуваченого в даному випадку не є визначальними чинниками у формуванні поведінки ОСОБА_6 . Наведені мотиви свідчать, що більш м`який запобіжний захід до обвинуваченого, зокрема домашній арешт, не буде дієвим для запобігання вищезазначених ризиків. Стороною захисту не наведено належного обгрунтування того, що бабуся неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , 1939 року народження, і, яка, зі слів сторони захисту, потребує стороннього догляду і допомоги, зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.
Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд приходить до переконання, що продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою викликане інтересами дієвості кримінального провадження, з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуального обов`язку явки до суду за судовим викликом та запобігання можливостям обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу і свідків та продовжувати вчинення злочинів.
За таких обставин і умов, у судовому засіданні прокурором доведено продовження існування ризиків, визначених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, що встановлені ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.12.2020 року, та знайшли своє підтвердження у даному судовому засіданні.

Беручи до уваги дані про особу ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, являється особою молодого віку, не працює, не навчається, при цьому, є достатні підстави вважати, що вказана особа, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, і, у випадку обрання іншого запобіжного заходу не пов`язаного з ізоляцією, ОСОБА_6 повернеться у теж середовище, де був вчинений злочин, що безумовно також свідчить про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а тому клопотання прокурора підставне та підлягає до задоволення.

Крім того, згідно вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке вчинене із застосуванням насильства, а тому суд, одночасно із продовженням строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не визначає запобіжний захід у вигляді застави та її розмір, враховуючи встановлені підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.177, 183, 193, 194, 197, 199, 372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора відділу Волинської обласної прокуратури юриста 1 класу ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Застосований відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Луцька Волинської області, українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити строком на 60 (шістдесят) днів до 23 квітня 2021 року включно.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повне судове рішення оголошено 24 лютого 2021 року о 16:42.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3