Справа № 643/3611/21
Провадження № 1-кс/643/1055/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_3 на рішення старшого інспектора СД Харківського РУП №2 (Московського ВП) ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000216 від 22.01.2021,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Московського районного суду м. Харкова зі скаргою на рішення старшого інспектора СД Харківського РУП №2 (Московського ВП) ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000216 від 22.01.2021.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначив, що 01.02.2021 старшим інспектором СД Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 розглянуто його клопотання та винесено постанову про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0000216 від 22.01.2021. На думку заявника постанова не містить будь-якої мотивації щодо відмови та винесена протиправно, у зв`язку з чим, останній звернувся із скаргою до слідчого судді.
До початку судового засідання заявник подав до суду заяву з проханням скаргу задовольнити та проводити судовий розгляд у його відсутність, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.
Представник Харківського РУП №2 (Московського ВП) ГУНП в Харківській області в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Відповідно до ст. 107 КПК України за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Слідчий суддя, вивчивши та проаналізувавши скаргу, додані до неї матеріали, приходить до наступного.
Встановлено, що 28.01.2021 ОСОБА_3 звернувся до старшого інспектора СД Харківського РУП №2 (Московського ВП) ГУНП в Харківській області з клопотанням про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000216 від 22.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, оскільки в результаті самоправства 22.01.2021 йому було спричинено тілесні ушкодження.
Згідно висновку фахівця з питань судово-медичної експертизи №25п/п-с від 25.01.2021 у ОСОБА_3 мають місце синці на кінцівках, які утворилися від ударної дії тупих твердих предметів та могли бути отримані в строк за 3-5 днів до проведення огляду. По ступеню тяжкості ці пошкодження викликали незначні скороминущі наслідки, тривалість котрих не перевищує 6 діб і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Постановою старшого інспектора СД Харківського РУП №2 (Московського ВП) ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 01.02.2021 було відмовлено у визнанні потерпілим ОСОБА_3 .
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є, крім іншого, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 220 КПК України передбачено винесення слідчим за результатами розгляду клопотання постанови про повну або частку відмову у його задоволенні і така постанова має бути мотивована.
Однак, викладене у постанові дізнавача свідчить про відсутність надання оцінки відомостям та документам, що є порушенням вимог ч. 2 ст. 94 КПК України.
Так, винесена дізнавачем 01.02.2021 постанова жодним чином не мотивована, та в ній не наведено жодного обґрунтування висновків, доводи заявника щодо спричинення йому шкоди не проаналізовані.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Пунктом 5 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачена можливість особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою, оскарження на досудовому провадженні рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим.
Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин- надсилається їй.
Згідно ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
В той же час, пунктом 2 ч. 5 ст. 110 КПК України визначено, що мотивувальна частина постанови дізнавача повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Таким чином, дізнавач виносячи оскаржувану постанову повинен був надати аналіз та вказати мотиви прийняття оскаржуваної постанови виходячи з дослідження всіх наявних в матеріалах кримінального провадження даних щодо можливого спричинення скаржнику шкоди.
В оскаржуваній постанові дізнавач вказує, що КПК допускає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Умовою для цього є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана собою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч.1 ст.55 КПК України.
З оскаржуваної постанови не можливо встановити чи вживав дізнавач заходів у відповідності до положень п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України для встановлення розміру шкоди немайнового характеру, а також чи вживав дізнавач будь-яких процесуальних дій щодо допиту скаржника з приводу обставин вчинення кримінального правопорушення та заподіяння йому будь-якої шкоди. Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що процесуальними умовами появи потерпілого як учасника кримінального провадження є необхідність подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення або подання заяви про залучення до провадження як потерпілого, однак чинна норма ст. 55 КПК України не наділяє слідчого правом, а не обов`язком, визнання особи потерпілою. Слідчий у відповідності до положень ч. 5 ст. 55 КПК України тільки за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що особі не заподіяно шкоду може відмовити у визнанні особи потерпілою. Однак оскаржувана постанова не містить будь-яких відомостей, які б свідчили на підставі яких конкретно очевидних та достатніх підстав слідчий прийшов до висновку про не заподіяння скаржнику шкоди, в тому числі моральної.
Отже, за відсутності в оскаржуваній постанові висновків дізнавача та аналізу доводів заявника, із посиланням на мотиви їх відхилення, заявлені по скарзі вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, в частині скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим.
Стосовно заявлених по скарзі вимог про зобов`язання дізнавача, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000216 від 22.01.2021 визнати потерпілим ОСОБА_3 та вручити йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, слідчий суддя зазначає наступне.
Виходячи з ч. 4 ст. 40-1 КПК України, слідчий суддя позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) дізнавачу щодо проведення конкретних слідчих дій, адже дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України).
При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що дізнавач зобов`язаний провести у провадженні такий комплекс дій, який не залишав би місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.
Таким чином, з огляду на вказані норми закону вимоги скарги щодо винесення ухвали про зобов`язання старшого інспектора СД Харківського РУП №2 (Московського ВП) ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 визнати ОСОБА_3 потерпілим в кримінальному провадженні і надання йому пам`ятки про права і обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні до задоволення не підлягають.
Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1)скасування рішення слідчого чи прокурора; 2)зобов`язання припинити дію; 3)зобов`язання вчинити певну дію; 4)відмову у задоволенні скарги.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 93, 94,214,220,223, 303-310 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Скаргу ОСОБА_3 на рішення старшого інспектора СД Харківського РУП №2 (Московського ВП) ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000216 від 22.01.2021 - задовольнити частково.
Скасувати постанову старшого інспектора СД Харківського РУП №2 (Московського ВП) ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим від 01.02.2021 у кримінальному провадженні №0000216 від 22.01.2021.
В іншій частині заявлених по скарзі вимог - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1