Справа № 162/220/21
Провадження № 1-кп/162/59/2021
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року смт Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Любешів кримінальне провадження №0000047 від 18.02.2021 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, пенсіонера, одруженого, не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263 та ч.1 ст. 263-1 Кримінального кодексу України (далі - КК України), -

ВСТАНОВИВ:

Наприкінці листопада 2020 року, точної дати в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу місцевого ринку в смт Любешів Камінь-Каширського району Волинської області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, не маючи передбаченого законом дозволу, всупереч п.2 Додатку №1 «Перелік видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого п.1 постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» №2471-ХІІ від 17.06.1992 року, п.п. 2,9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року, п.п. 2.1, 14.1 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 року №622, незаконно придбав у невстановленої в ході досудового розслідування особи (осіб) вибухову речовину метальної дії промислового виробництва, а саме нітроцелюлоз ний (одноосновний) порох масою 155,708 г, після чого, переслідуючи мету незаконного зберігання, переніс придбану вибухову речовину до власного житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно її зберігав до 24.02.2021 року, тобто до моменту її виявлення та вилучення працівниками поліції в ході санкціонованого слідчим суддею обшуку.

Вказані вище умисні, протиправні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України - як придбання, носіння та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Окрім цього, ОСОБА_4 наприкінці листопада 2020 року, точної дати в ході проведення досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у власному житловому будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, не маючи передбаченого законом дозволу, всупереч п.1 Додатку №1 «Перелік видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України» та пп. «а» ч.1 Спеціального порядку набуття права власності громадянами на окремі види майна, затверджених п.1 та п.2 постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» №2471-ХІІ від 17.06.1992 року, п.п. 2,9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року, п.п. 2.1, 8.1, 9.1, 9.2 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 року №622, переслідуючи мету незаконного виготовлення боєприпасів, за допомогою підручних інструментів та власних навичок, використовуючи стріляні металеві гільзи мисливських патронів із капсулями типу «ЦБО» та «Жевело», пижі, порохові заряди та метальні снаряди, незаконно виготовив саморобним способом бойові припаси, а саме 13 (тринадцять) патронів 16-го калібру до гладкоствольної мисливської зброї 16-го калібру, які придатні для стрільби.

Вказані вище умисні, протиправні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263-1 КК України як незаконне виготовлення боєприпасів.

Під час досудового розслідування між прокурором Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , 30 березня 2021 року укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою підозрюваний ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263 та ч.1 ст. 263-1 КК України.

Сторони погодили, що відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання:

- за ч.1 ст. 263 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч.1 ст. 263-1 КК України - у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

- на підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

- на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих злочинах визнав повністю. Обвинувачений та його захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні також, кожен зокрема, просили укладену з прокурором угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджену в ній міру покарання.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості щодо кримінальних проступків, нетяжких, тяжких злочинів.

Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнав себе винуватим, згідно зі ст.12 КК України є тяжкими.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення щодо якого визнає себе винуватими, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження та невиконання даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 та ст.476 КПК України відповідно.

Зміст угод про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 , її форма та зміст відповідає вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

З урахуванням ст. 66 КК України, є встановленим, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

З огляду на вказане, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними, протиправними діями вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 263 та ч.1 ст. 263-1 КК України, за якими належить призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

При визначенні іспитового строку, згідно ст.75 КК України, суд враховує, що ОСОБА_4 вину визнав повністю, відповідно до ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання скарг та нарікань на його поведінку не надходило, тому визначає іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до положень ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, судові витрати за проведення:

- судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/118-21/1993-ФХВР від 19.03.2021 року в сумі 1634 (одна тисяча шістсот тридцять чотири) гривні 50 копійок;

- судової балістичної експертизи №СЕ-19/103-21/1508-БЛ від 15.03.2021 року в сумі 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривень 70 копійок, - підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 472, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 березня 2021 року між прокурором у кримінальному провадженні прокурором Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , його захисником-адвокатом ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 18.02.2021 року за №0000047.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 263 та ч.1 ст. 263-1 КК України і призначити йому узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості від 30 березня 2021 року покарання:

- за ч.1 ст. 263 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч.1 ст. 263-1 КК України - у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

- на підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави витрати на проведення

- судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/118-21/1993-ФХВР від 19.03.2021 року в сумі 1634 (одна тисяча шістсот тридцять чотири) гривні 50 копійок;

- судової балістичної експертизи №СЕ-19/103-21/1508-БЛ від 15.03.2021 року в сумі 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривень 70 копійок.

Речові докази, а саме:

-полімерну ємність із сипучою речовиною зеленого кольору, масою близько 150 г, на якій наявна етикетка з маркуванням «бездимний охотничий порох «SILVER» та відібрані зразки даної речовини,

-13 (тринадцять) предметів циліндричної форми, зовні схожих на мисливські патрони 16-го калібру,

-засоби для виготовлення бойових припасів (пижі, мірка, дерев`яні забивки, калібровочне кільце, прес, пластилін),

-свинцевий дріб різних розмірів у шести ємностях та одну ємність із капсулями,

які знаходяться у камері схову речових доказів Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області знищити.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Любешівський районний суд.

Вирок суду першої інстанції якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Любешівського районного суду Волинської області ОСОБА_1