Провадження №1-кс/522/5813/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2021 року місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про встановлення більш коротких строків здійснення кримінального провадження № 0000014 від 04.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням в порядку ч.6 ст.28 КПК України та доповненнями до нього з вимогами встановити більш короткі строки здійснення кримінального провадження № 0000014 від 04.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України та для прийняття одного з передбачених ст.276 - ст.278, ч.1 ст.283 КПК України процесуальних рішень -17 місяців.
Свої вимоги заявник мотивував тим, що з метою реєстрації кримінального провадження за більш тяжкою статтею і штучного збільшення строку досудового розслідування до 18 місяців, в документи які стали підставою для реєстрації 04.02.2020 року кримінального провадження № 0000014, внесені неправдиві відомості, складені не уповноваженою особою і не були достатніми для внесення відомостей до ЄРДР, за ст.212 КК України.
Крім того, майже біля року у кримінальному провадженні не здійснено жодних дій, крім призначення в порушення процедури судово-економічної експертизи, при відсутності в цьому об`єктивної необхідності, досудове розслідування слідство у вказаному кримінальному провадженні продовжується вже більш півтори року, без наміру виконання необхідних слідчих дій, з грубим порушенням розумних строків, передбачених ст.28 КПК України для здійснення кримінального провадження.
Заявник вважає, що у слідчого судді є всі необхідні повноваження встановити більш короткі строки здійснення кримінального провадження в межах строків, передбачених ч.1 ст.219 КПК України.
Посилаючись на викладене просить слідчого суддю: встановити строки здійснення кримінального провадження № 0000014 від 04.02.2020 року - 18 місяців та зобов`язати уповноважених осіб органу досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000014 від 04.02.2020 року, прийняти рішення відповідно до положень ст. 276 та ст.283 КПК України.
В судовому засіданні представник заявника вимоги клопотання підтримав та наполягав на їх задоволенні в повному обсязі.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, мотивуючі належністю проведення досудового розслідування, призначенням 09.03.2021 року судово-економічної експертизи, яка на цей час триває, та необхідності проведення інших слідчих дій.
Вивчивши клопотання, дослідивши подані сторонами матеріали провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 21 ст.7 КПК України, розумність строків є загальною засадою кримінального провадження.
Згідно ч. 3 ст.28 КПК України, критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.
Згідно роз`яснень викладених в п.4 Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» від 17.10.2014 № 11, складність кримінального провадження визначається у тому числі «...з урахуванням правової кваліфікації кримінального правопорушення; наявності на момент початку досудового розслідування відомостей щодо конкретної особи, яка ймовірно вчинила кримінальне правопорушення; характеру обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні; меж доказування; необхідності призначення експертиз, їх складності.». «Оцінюючи спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень, слід враховувати послідовність та своєчасність здійснення процесуальних дій; наявність періодів бездіяльності (неактивності), причини якої мають з`ясовуватись у кожному конкретному провадженні; своєчасність повідомлення особи про підозру.».
Щодо поведінки слідчого та прокурора, які згідно п.19 та п.25 ст.3 КПК України, є учасниками кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що в даному випадку для оцінки їх поведінки не слід обмежитись врахуванням тільки належного виконання ними своїх процесуальних обов`язків та існування випадків зловживання процесуальними правами.
Так, системний аналіз ч.3 ст.28 КПК України, щодо визначених законодавцем критеріїв розумності строків кримінального провадження та приписів ст.9 КПК України, стосовно законності дій слідчого і прокурора, як однієї із загальних засад кримінального провадження, дає підстави для висновку, що слідчий суддя під час розгляду даного клопотання також зобов`язаний дослідити і дати оцінку законності дій та процесуальних рішень слідчого і прокурора під час внесення відомостей в ЄРДР та проведення досудового розслідування.
Викладений обов`язок слідчого судді дати цим фактам правову оцінку прямо узгоджуються з висновком Верховного Суду в складі Касаційного кримінального суду, викладеному в постанові від 11.11.2020 року по справі 750/9145/18, згідно якого суд має перевіряти, чи були реальні передумови для внесення відомостей до ЄРДР про тяжкий злочин та чи не було це штучним створенням умов.
Слідчим суддею встановлено наступні фактичні обставини.
04.02.2020 року, слідчим внесені відомості до ЄРДР за № 0000014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, з цього часу триває досудове розслідування, загальним строком вже більш 17 місяців.
На теперішній час жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
До суду з клопотанням про встановлення більш коротких строків кримінального провадження звернувся ОСОБА_3 , вважаючи себе особою, права чи інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Щодо повноважень слідчого судді розглянути зазначене клопотання вважаю, що відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження; будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.
Частинами 1 та 2 ст.283 КПК України, встановлено, що особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження, а прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особи про підозру закрити кримінальне провадження або звернутися до суду з обвинувальним актом.
Частиною 2 ст.113 КПК України, визначено, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідними положеннями цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
За змістом ч. 2 ст.28 КПК України, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.
Частиною 6 ст.28 КПК України, передбачено право інших осіб, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені КПК.
Викладені приписи законодавства, що надають право на звернення до слідчого судді з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, прямо кореспондуються з обов`язком слідчого судді розглянути зазначене клопотання й прийняти рішення за результатами розгляду.

Виходячи з наведеного, суд вказує, що не є слушними твердження прокурора, що слід застосовувати приписи ст.308 та п. 9-1 та ч. 1 ст. 303 КПК України, щодо обов`язкового звернення до прокурора та оскарження в суді рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків під час досудового розслідування.
Щодо не передбачення чинним КПК процедури розгляду зазначеного питання слідчим суддею, відсутність переліку осіб та порядку звернення до слідчого судді із зазначеним клопотанням, то слід зазначити наступне.
Частина 6 ст.28 КПК України, прямо визначає перелік осіб що мають право на відповідне звернення: підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування.
Щодо відсутності встановленої процедури судового розгляду даної категорії клопотань, то зазначене поняття слід розмежувати від визначеного Великою Палатою Верховного суду від 23.05.2018 р. (Справа N 43/6674/17-к, провадження N 13-16сво18), на яку посилається прокурор - «не передбачення повноваженнями судді постановляти ухвалу». Так в даному випадку повноваження слідчого судді на прийняття та відповідно розгляд і вирішення даного клопотання, по суті передбачені ч.6 ст.28 КПК України.
Відсутність прямо встановленої процедури розгляду слідчим суддею відповідних клопотань (офіційно встановлений чи узвичаєний порядок здійснення, виконання або оформлення), не дає підстав стверджувати, що у слідчого судді відсутні передбачені КПК повноваження здійснювати їх судовий розгляд та постановити судове рішення, відповідно до ч.6 ст.28 КПК, із застосуванням положень ч.6 ст.9 КПК та загальних засад кримінального провадження, визначених ч.1 ст.7 цього кодексу.
Викладений висновок узгоджується з роз`ясненнями викладеними Великою Палатою Верховного суду від 23.05.2018 р. (Справа N 43/6674/17-к, провадження N 13-16сво18).
Щодо права ОСОБА_3 на звернення з даним клопотанням слідчий суддя зазначає наступне. Відповідно до п.16-1 та п.25 ч.1 ст.3 КПК України, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, - особа, стосовно якої (в тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії, визначені КПК є учасником кримінального провадження.
Із наданих матеріалів вбачається, що в ході досудового розслідування слідчим ВР КП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області в клопотаннях про тимчасовий доступ до речей та документів, та в ухвалених за результатами їх розгляду судовими рішеннями Приморського районного суду м. Одеси про тимчасовий доступ до речей і документів, містяться твердження про те, що «протягом 2019 року службові особи ТОВ «Комфорт-ЛВ» «вступили в злочинний зговір з фактичним власником підприємства ОСОБА_3 розробили та втілили схему по ухиленню від сплати податків в особливо великих розмірах».
При викладених обставинах слідчий суддя погоджується з заявником, і вважає, що вказані твердження органу досудового розслідування про участь ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, свідчать про втручання у права та законні інтереси останнього під час досудового розслідування.
Відповідно до положень ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Між тим, за практикою Європейського суду початком кримінального переслідування особи вважається не тільки момент формального повідомлення про підозру, а й момент коли стало відомо, що органи державної влади сприймають особу як підозрюваного, навіть якщо офіційного повідомлення про підозру не було.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначає «кримінальне обвинувачення» як «офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про те, що ця особа вчинила кримінальне діяння», при цьому, «в деяких випадках це може робитися у формі інших заходів, здійснення яких несе в собі таке твердження і, по суті, так само впливає на становище підозрюваного» (рішення у справі «Екле проти Німеччини»).
При цьому, за практикою ЄСПЛ висуненням обвинувачення визнаються, зокрема, такі обставини: офіційне повідомлення про намір здійснення стосовно особи кримінального переслідування (рішення у справі «Ноймайстер проти Австрії»), початок досудового слідства проти конкретної особи (рішення у справі «Рінґайзен проти Австрії»).
Крім того, у Справі «Грабчук проти України» ЄСПЛ зазначив, «42. Практика Суду встановлює, що презумпція невинуватості порушена, якщо твердження посадової особи щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину, відображає думку, що особа винна, коли цього не було встановлено відповідно до закону. Цього достатньо, навіть за відсутності жодного формального висновку, що існує деяка підстава припустити, що посадова особа вважає цю особу винною.
Слідчий суддя приймає до уваги, що гарантіями, передбаченими ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за практикою ЄСПЛ поняття «кримінальне обвинувачення» пов`язане із вчиненням різноманітних процесуальних дій, передбачених національним законодавством, від початку досудового розслідування і до ухвалення судового рішення.
Таким чином, з огляду на ст.9 КПК України, та практику ЄСПЛ, особа відносно якої розпочате досудове розслідування за фактом вчинення цією особою конкретного кримінального правопорушення, повинна мати процесуальні права підозрюваного.
З огляду на викладене, слідчий суддя погоджується з твердженням заявника про те, що на даний момент процесуальний статус ОСОБА_3 , як колишньої службової особи ТОВ «Комфорт-ЛВ» у зазначеному кримінальному провадженні є «інша особа», права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, тобто особа, стосовно якої здійснюються процесуальні дії, визначені цим Кодексом. (зокрема збір доказів).
Відтак, з огляду на положення ст.28 КПК України, з клопотанням про встановлення більш коротких строків кримінального провадження поряд з підозрюваним вправі звертатися особа, права чи інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, тобто ОСОБА_3 .
Тому, слідчий суддя вважає клопотання прийнятним для розгляду та таким, що внесене належним суб`єктом.
Підставами для реєстрації даного кримінального провадження за ч.3 ст.212 КК України став рапорт оперативного уповноваженого УГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_4 та висновок економічного дослідження №4 від 20.01.2020, додані до нього документи, згідно яких встановлена сума заниження податку на прибуток та податку на додану вартість службовими особами ТОВ «Комфорт - ЛВ» у загальній сумі 7387590,94 грн., що є в особливо великим розміром.
Економічне дослідження № 4 від 20.01.2020 року проведено гр-ном ОСОБА_5 , з посиланням на свідоцтво від 22.05.2015 року № НОМЕР_1 , видане центральною експертно-кваліфікаційною комісією Міністерства юстиції України) строком дії до 22.05.2018 року, згідно реєстру атестованих судових експертів, тобто висновок складений після закінчення дії свідоцтва на експертну діяльність.
Матеріали кримінального провадження не містять процесуальних рішень слідчого або органу дізнання про залучення ОСОБА_5 в якості спеціаліста в рамках даного кримінального провадження.
Таким чином, станом на день проведення вказаного експертного дослідження ОСОБА_5 не був експертом і спеціалістом в розумінні вимог ст.69 та ст.71 КПК України.
Враховуючі викладені обставини, приймаючі до уваги, що економічне дослідження № 4 від 20.01.2020 року проведено ОСОБА_5 до реєстрації кримінального провадження № 0000014, тому слідчий суддя вважає, що воно не охоплюється, передбаченим ст.84 КПК України, поняттям «доказ в кримінальному провадженні».
У кримінальному провадженні судовим експертом ОСОБА_6 на підставі доручення від ТОВ «Комфорт-ЛВ» від 10.09.2020 року проведено судово-економічну експертизу і складений висновок №121 від 15.09.2020 року (свідоцтво №893 від 23 лютого 2005 року, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, терміном дії до 10.09.2023 року).
Проведеним дослідженням по наданих документах бухгалтерського та податкового обліку ТОВ «Комфорт-ЛВ» встановлено, що висновок економічного дослідження № 4 від 20.01.2020 року ОСОБА_5 про заниження податку на прибуток та податку на додану вартість службовими особами ТОВ «Комфорт - ЛВ» у загальній сумі 7387590,94 грн. документально та нормативно не підтверджується та не відповідає вимогам Податкового Кодексу, Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-XIV (зі змінами та доповненнями).
Слідчий суддя враховує, що в порушення ст. 75 та п. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України, податкова перевірка за викладеними обставинами не проводилась, і відповідний акт податкової перевірки за фактом заниження податку на прибуток та податку на додану вартість ТОВ «Комфорт - ЛВ» не складався.
Тобто, відомості до ЄРДР за кримінальним провадженням № 0000014, внесені без наявності акту податкової перевірки та узгоджених сум податкового зобов`язання, або інших передбачених законодавством документально підтверджених даних, які б свідчили про фактичне ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів у значних, великих та особливо великих розмірах у відповідному встановленому розмірі.
Виходячи з наведеного, суд визнає, що відомості в ЄРДР за даним кримінальним провадженням були внесені на підставі рапорту оперативного уповноваженого щодо скоєння злочину без належного встановлення суми ненадходження до бюджету та підтвердження кваліфікуючої ознаки ч.3 ст. 212 КК України «великого розміру».
Перевіряючи доводи особи, яка звернулась із клопотанням з приводу встановлення більш коротких строків здійснення кримінального провадження слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.
З урахуванням нормативного визначення ч. 3 ст.28 КПК України, критеріїв для визначення розумності строків кримінального провадження слідчий суддя не встановив жодних аргументів, які б свідчили про особливу складність кримінального провадження чи наявність відомостей про здійснення протидії розслідуванню та прийняттю процесуальних рішень, у тому числі відомостей, які б свідчили про неможливість його завершення шляхом прийняття прокурором одного з передбачених ч. 1 ст.283 КПК України, процесуальних рішень, з урахуванням положень, визначених ст.276 та ст.278 КПК України, щодо повідомлення особі про підозру.
Між тим, слідчий суддя наголошує, що ефективність розслідування включає вимоги щодо оперативності та розумної його швидкості. Навіть за умови, що існують перешкоди або труднощі, які перешкоджають прогресу розслідування у конкретній ситуації, оперативне реагування національних органів влади є надзвичайно важливим для підтримання громадської віри в їхню відданість принципам верховенства права та їхню здатність запобігати проявам сприяння незаконним діям або терпимості до них.
Тому, здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження в строк більше 1 року та 5 місяців та призначення слідством судової-економічної експертизи лише 09.03.2021 року, повністю нівелює засаду кримінального провадження, визначену в ч.5 ст.28 КПК України.
З огляду на це, слідчий суддя погоджується з твердженням захисника заявника, про те, що згадування ОСОБА_3 в процесуальних документах, у тому числі, що містяться у відкритих джерелах інформації - Єдиному державному реєстрі судових рішень, створює у стороннього спостерігача уяву про те, що вказана особа підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення.
Подальше розслідування зазначеного кримінального провадження і згадування в його контексті ОСОБА_3 без прийняття процесуальних рішень про притягнення до кримінальної відповідальності чи його закриття є прямим та суттєвим втручанням в його права та законні інтереси, порушує право на захист, а також право, визначене ч. 5 ст.28 КПК України, - кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.
Суд визнає, що тривалість здійснення досудового розслідування дозволяла органу досудового розслідування зібрати достатні докази, у разі їх наявності, для повідомлення про підозру чи для закриття кримінального провадження.
Слід звернути увагу на процесуальну поведінку органу слідства, коли після призначення судової експертизи лише в березні 2021 року, та виконання клопотання експерта у квітні 2021 року, орган слідства звернувся до експертної установи за отриманням інформації про строк закінчення експертизи лише у липні 2021 року під час розгляду даного клопотання у суді.
Крім того, за вказаних обставин, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу на необхідність вчинення у даному кримінальному провадженні дій, визначених ст.ст.276,278 та ст.283 КПК України.
Частинами 1 та 2 ст.283 КПК України, встановлено, що особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження, а прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особи про підозру закрити кримінальне провадження або звернутися до суду з обвинувальним актом.
Основним завданням слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше обмеження прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.
Слідчий суддя приймає до уваги відсутність норм кримінального процесуального закону, якими були передбачені повноваження слідчого судді про встановлення слідчому процесуального строку для закінчення досудового розслідування, але не приймаючи на себе повноваження слідчого або прокурора, слідчий суддя відповідно до ч.6 ст.28 КПК України вправі встановити більш короткий строк здійснення кримінального провадження або окремих процесуальних дій, ніж встановлений законом.
Так, відповідно до п.10 ч.1 ст.3 КПК України, кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Приймаючі рішення відповідно до ч.6 ст.28 КПК України, та встановлюючи менший строк кримінального провадження в частині проведення досудового розслідування та окремих процесуальних дій, слідчий суддя не виходить за межі КПК України, адже ухвалення такого рішення по суті прямо передбачено ч.6 ст.28 КПК України.
При цьому слідчий суддя позбавлений права встановлювати в даному випадку загальний строк кримінального провадження, у зв`язку з обмеженням права і можливості органу досудового розслідування виконати вимоги ст.276 КПК України щодо повідомлення особу про підозру, закінчити досудове розслідування відповідно до ч.1 ст.283 КПК України і в подальшому здійснити судовий розгляд даного кримінального провадження.
При викладених обставинах, встановлено граничний загальний строк проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000014 від 04.02.2020 року, а саме здійснення кримінального провадження в частині проведення досудового розслідування в строк 18 місяців, для прийняття кінцевого процесуального рішення.
Зазначене встановлення строків, у 18 місяців, які вже встановлені процесуальним Законом, не надасть, як зазначає заявник «більш ніж достатньо часу органу досудового розслідування для виконання задач кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України», та жодним чином не відповідатиме балансу легітимного інтересу у розслідуванні злочинів з цінностями і інтересами суспільства та жодним чином не буде перешкоджати реалізації права ОСОБА_3 на захист.
Тобто, з огляду на те, що постановлення слідчим суддею ухвали за результатами розгляду клопотання про встановлення здійснення кримінального провадження та окремих процесуальних дій в строк 18 місяців, який є загальним строком, передбаченим п.2 ч.2 ст.219 КПК України, та який спливає близько за три тижні з дня розгляду клопотання, ніяким чином не забезпечить та не вплине на здійснення ефективного досудового розслідування та кримінального провадження в цілому у такий спосіб.
Суд також вказує, що змістом ч. 6 ст. 28 КПК України передбачено саме зменшення (скорочення) строку, передбаченого п.2 ч. 2 ст. 219 КПК України, тому заявлена вимога клопотання не відповідає вимогам законодавства.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 8, 9, 28, 110, 114, 276 та 283 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про встановлення більш коротких строків здійснення кримінального провадження № 0000014 від 04.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1