ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/981/21 Справа № 208/1301/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження

01 березня 2021 року м. Дніпро
Суддя - доповідач Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_2 , ознайомившись з апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_3 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 лютого 2021 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, якою обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,

встановила:
26 лютого 2021 року до Дніпровського апеляційного суду надійшли матеріали провадження разом з вищевказаною апеляційною скаргою.
Суддя-доповідач, ознайомившись з апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_3 вважає, що зазначена апеляційна скарга не може бути прийнята до апеляційного провадження з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали, у випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно із ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 цієї статті.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що потерпілий оскаржує рішення суду про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, яке ухвалене судом на стадії судового провадження.
З огляду на те, що ст. 392 КПК України не передбачає окремого оскарження ухвали про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на цій стадії провадження, а Рішенням Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13.06.2019 визнано неконституційним положення ч. 2 ст. 392 КПК України лише щодо окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції, підстави для відкриття провадження за апеляційною скаргою потерпілого відсутні.
Окрім того, відповідно до ч.5 ст.394 КПК України, ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.
Таким чином, потерпілий ОСОБА_3 є особою, яка позбавлена права на звернення із такою апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя доповідач відмовляє у відкритті провадження, зокрема, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 392, 399 КПК України, суддя-доповідач
постановила:
Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_3 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 лютого 2021 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Ухвала набирає чинності з дня її постановлення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня постановлення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду ОСОБА_2