ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/437/20 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/464/21 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 06 квітня 2020 року про задоволення подання начальника державної установи «Темнівська виправна колонія» та подання заступника начальника Київського районного відділу Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про застосування покарання за наявності кількох вироків щодо ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаною ухвалою суду задоволені подання начальника державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_8 та подання заступника начальника Київського районного відділу Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_9 про застосування покарання за наявності кількох вироків у відношенні ОСОБА_7 .

Застосовано у відношенні ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків за вироками Київського районного суду м. Харкова від 15 січня 2018 року та Московського районного суду м. Харкова від 18 березня 2019 року відповідно до ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 18 березня 2019 року у виді 5 років позбавлення волі невідбутої частини покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 15 січня 2018 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Початок строку відбування покарання рахується з 17 травня 2018 року.

Засуджений, не погоджуючись з таким судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 06 квітня 2020 року скасувати та постановити нову, обмежившись позбавленням волі на строк 5 років. Вказує, що при призначенні покарання Московський районний суд м. Харкова діяв з дотриманням вимог ст.ст. 50, 65 КК України. Висновки, викладені в ухвалі містять істотні суперечності, апеляційну скаргу на вирок Київського районного суду м. Харкова розглядали з порушенням ст. 28 КПК України, через що не змогли законно застосувати ст. 71 КК України.

В доповненнях до апеляційної скарги засуджений зазначає, що подавав клопотання стосовно двох вироків на всіх стадіях, які не були розглянуті та не прийняті до уваги. Просить застосувати Закон про амністію в 2017 році та зарахувати строк попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 17.05.2018 року до набрання вироком законної сили.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого, який підтримав апеляційну скаргу; думку прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Київського районного суду м. Харкова від 15 січня 2018 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 2 роки. Вирок Київського районного суду м. Харкова від 15 січня 2018 року набрав законної сили 10 жовтня 2019 року.
ОСОБА_7 засуджений вироком Московського районного суду м. Харкова від 18 березня 2019 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року вирок Московського районного суду м. Харкова від 18 березня 2019 року залишений без змін. Вирок Московського районного суду м. Харкова від 18 березня 2019 року набрав законної сили 03 жовтня 2019 року.
Як вбачається з матеріалів кримінальні правопорушення, за які ОСОБА_7 засуджений останнім вироком від 18 березня 2019 року, були вчинені під час іспитового строку, встановленого вироком від 15 січня 2018 року, однак, при постановленні вироку Московського районного суду м. Харкова від 18 березня 2019 року не було враховано вироку Київського районного суду м. Харкова від 15 січня 2018 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати в тому числі питання і про застосування покарання за наявності кількох вироків.
Відповідно до вимог ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив два або більше злочинів, суд призначає покарання за ці нові злочини за правилами, передбаченими у статті 70 цього Кодексу, а потім до остаточного покарання, призначеного за сукупністю злочинів, повністю чи частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком у межах, встановлених у частині другій цієї статті.
Згідно вимог частини 4 зазначеної статті, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
З огляду на зазначені норми законодавства суд першої інстанції правильно вирішив питання щодо покарання засудженого при наявності кількох вироків. Підстав для скасування судового рішення за апеляційними доводами не вбачається.
Крім того, безпідставними є вимоги засудженого до апеляційного суду щодо застосування до нього Закону України Про амністію та зарахування строку попереднього ув`язнення з 17.05.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Злочини, за які ОСОБА_7 був засуджений вироком Московського районного суду м. Харкова від 18.03.2019 року, були вчинені ним починаючи з 02.02.2018 року. За вироком Київського районного суду м. Харкова від 15.01.2018 року злочин також був вчинений після 20.06.2017 року, а саме 06.09.2017 року та за вказаним вироком до обвинуваченого не було застосовано попереднього ув`язнення. У зв`язку із чим не підлягає застосуванню ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII, яка застосовується у випадках якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення. Вимоги про застосування амністії не узгоджуються із Законом України «Про амністію в 2016 році», який набрав чинності 07.09.2017 року, оскільки положення Закону поширюються на осіб, що вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, та не поширюється на осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин. Хоч злочин за вироком від 15.01.2018 року вчинений 06.09.2017 року, однак в період іспитового строку, призначеного за цим вироком, ОСОБА_7 вчинив нові злочини, в тому числі і тяжкі, за вироком Московського районного суду м. Харкова від 18.03.2019 року кримінальні правопорушення були вчинені після набрання чинності Законом України «Про амністію в 2016 році». Окрім того, жодних підстав для застосування Закону "Про амністію в 2016 році» матеріали не містять. За таких обставин положення вказаного Закону не підлягають застосуванню стосовно ОСОБА_7 .

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки підстави для скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги засудженого, відсутні.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України,колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 06 квітня 2020 року про задоволення подання начальника державної установи «Темнівська виправна колонія» та подання заступника начальника Київського районного відділу Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про застосування покарання за наявності кількох вироків щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: