Справа № 456/1071/21
Провадження № 1-кп/456/340/2021
УХВАЛА
іменем України

27 липня 2021 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 від 22.09.2020, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Уріж Дрогобицького району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, на утриманні двоє дітей: ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області знаходиться кримінальне провадження № 0000052 від 22.09.2020 про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 384 КК України.
Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.
Так, ОСОБА_4 , до якого 10.05.2016 було застосовано заходи безпеки, передбачені Законом України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», а саме: його прізвище, ім`я та по батькові змінені на ОСОБА_6 , будучи свідком у кримінальному провадженні № 0001051 від 06.05.2016 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, 10.05.2016 надав органу досудового розслідування показання щодо вчинення останнім незаконного заволодіння транспортним засобом, поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, під зміненими анкетними даними ОСОБА_6 , за результатами чого 10.05.2016 в період з 15 год. 30 хв. по 17 год. 00 хв. у приміщенні службового кабінету № 4 Дрогобицького ВП за адресою: вул. Стрийська, 22 у м. Дрогобичі, слідчим складено протокол допиту свідка, який прочитано та підписано ОСОБА_6 ( ОСОБА_4 ) без жодних застережень.
Зокрема, ОСОБА_6 ( ОСОБА_4 ) засвідчив той факт, що 05.05.2016 в період з 19 год. 50 хв. по 20 год. 00 хв. їхав на своєму автомобілі з с. Уріж в смт. Підбуж. Доїхавши до мосту через річку Бистриця, побачив, що перед мостом стоять 2 авто: спереду - позашляховик чорного кольору марки «Toyota Land Cruiser», в якому свідок впізнав авто мешканця смт. Підбуж ОСОБА_7 , за ним - авто жовтого кольору «ВАЗ 2106». ОСОБА_6 ( ОСОБА_4 ) зупинився на відстані 15-ти м від зазначених автомобілів, вирішивши, що потрібна допомога. Справа від «ВАЗ 2106» стояло троє мужчин, серед них ОСОБА_7 , мешканець смт. Підбуж, який був колись водієм автобуса за маршрутом «Дрогогобич-Сторона», та якийсь молодий мужчина. Вони штовхались. Хижевський кричав: «Віддай документи!», старший мужчина щось заперечував та не віддав свою сумку з документами. Свідок також бачив дружину ОСОБА_7 , яка стояла біля передніх правих дверей автомобіля «Toyota Land Cruiser». Через 20-30 сек. ОСОБА_7 упав на землю, старший мужчина побіг у напрямку свідка ОСОБА_6 ( ОСОБА_4 ), забігши за його автомобіль. В цей час ОСОБА_7 підвівся та побіг до свого авто, з якого дістав предмет, візуально схожий на пістолет, після чого побіг за старшим мужчиною, кричучи: «Стій, стріляти буду!». Предмет, схожий на пістолет, був малих розмірів, темного кольору. Догнавши старшого мужчину, ОСОБА_7 наставив предмет, візуально схожий на пістолет, на корпус його тіла. В цей час ОСОБА_6 ( ОСОБА_4 ) вийшов зі свого авто. Коли ОСОБА_7 наблизився до старшого чоловіка на відстань 1 м, останній кинув свою полотняну сумку молодшому мужчині, який у цей час підбіг та став позаду ОСОБА_7 , сумка впала на землю, а молодший мужчина підняв її. Свідок стояв біля свого авто, уваги на нього ніхто звертав. ОСОБА_7 підійшов до молодого чоловіка, декілька раз ударив його рукою та ногою в різні частини тіла та притиснув предмет, візуально схожий на пістолет, під ребра. Молодший запитав у ОСОБА_7 , що він зробив та що йому від нього потрібно, і відповів, що це не та сумка, а потрібна в машині, та побіг до свого авто, відкривши двері зі сторони водія, та повернувся в ліс, пробігши повз машину свідка. ОСОБА_7 підійшов до «ВАЗ 2106», сказавши, щоб його дружина сіла за кермо «Toyota Land Cruiser» та їхала, а сам сів за кермо «ВАЗ 2106». У цей час свідок ОСОБА_6 ( ОСОБА_4 ) сів у свій автомобіль. ОСОБА_7 намагався завести «ВАЗ 2106». До атомобіля підбіг молодий чоловік, відчинивши передню дверку, сів усередину та намагався перешкодити ОСОБА_7 зрушити з місця, що свідок зрозумів з того, що машина хиталась зі сторони в сторону, зупинялась, повертала. Свідок ввімкнув камеру на телефоні, та зняв обставини події, свідком якої він став. Свідок вирішив залишити місце події, оскільки боявся, що його авто пошкодять. Чим закінчився конфлікт, йому невідомо.
Крім цього, 10.05.2016 з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ОСОБА_6 ( ОСОБА_4 ) взяв участь у проведенні слідчого експерименту, в ході якого відтворив обставини незаконного заволодіння транспортним засобом, поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого ОСОБА_7 , підтвердивши покази, надані ним 10.05.2016. За результатами даної слідчої дії слідчим було складено протокол, який прочитано та підписано ОСОБА_6 без жодних застережень.
Окрім того, перед початком проведення допиту та слідчого експерименту ОСОБА_6 ( ОСОБА_4 ) попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за завідомо неправдиві показання свідка.
Таким чином, ОСОБА_6 ( ОСОБА_4 ) надав органу досудового розслідування показання, які мали суттєве значення для доказування вини ОСОБА_7 та підтверджували факт вчинення ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
У подальшому, 24.07.2018 ОСОБА_4 , перебуваючи в залі судових засідань Стрийського міськрайонного суду Львівської області за адресою: м. Стрий, вул. Валова, 12, та беручи участь у розгляді вказаного кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 289 КК України, будучи заздалегідь попередженим про кримінальну відповідальність свідка за дачу завідомо неправдивих показань згідно зі ст. 384 КК України та склавши присягу свідка, діючи умисно, суттєво змінив показання, дані на досудовому розслідуванні, та надав суду протилежні завідомо неправдиві показання щодо непричетності ОСОБА_7 до факту незаконного заволодіння транспортного засобу поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_8 , а саме, що такий факт не мав місця, а на слідчому експерименті він відтворював обставини, показані йому працівниками поліції.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки з дня вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення минуло три роки, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 384 КК України, відноситься до кримінальних проступків.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника, просить звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 384 КК України, а провадження по справі закрити.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечив щодо задоволення даного клопотання.
Суд, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника щодо заявленого клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.
За змістом ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Положеннями ст. 49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.
Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. 2 ст. 49 КК України).
Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального првопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.
Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 384 КК України, відноситься до кримінальних проступків.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , вчинене 24.07.2018. З часу вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, минуло 3 роки.
Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років. а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років.
Відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. 2, 3 ст. 49 КК України, та вчинення ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні дав згоду та не заперечив проти звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 384 КК України в зв`язку із закінченням строків давності.
Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України, є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим.
Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) - досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду в постанові від 19.11.2019 констатує, що суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності. Суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України.
За змістом ст.284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження з цих підстав.
Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення процесуальним законом не передбачено.
Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.
Виходячи із цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже, невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення з визнанням ними своєї винуватості в скоєнні злочину.
Розглядаючи клопотання, суд також не може вирішити питання про винуватість чи невинуватість обвинуваченого, так як відповідно до ч. 4 ст. 286 Кримінального процесуального кодексу України клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності розглядається негайно, то суд позбавлений можливості продовжити дослідження доказів та встановлення обставин інкримінованого злочину.
При цьому, невизнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності в передбачених законом випадках за умови роз`яснення суті обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення. Саме таку позицію висловив Верховний Суд в своїй постанові від 26 березня 2020 року в справі № 730/67/16-к.
Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 , з огляду на те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є кримінальним проступком, та з моменту його вчинення 24.07.2018 минуло три роки, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності в розумінні ст. 49 КК України не зупинявся і не переривався, суд дійшов до переконання, що клопотання захисника обвинуваченого про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак клопотання слід задовольнити і звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження - закрити.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 49 КК України, ст. 284, 286, 288 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 384 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження № 0000052 від 22.09.2020 про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 384 КК України закрити у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.
Речові докази: «CD-диск», який вилучено у приміщенні Львівського апеляційного суду, залишити при матеріалах кримінального провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1