Справа № 405/5791/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький клопотання старшого слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 від 28.07.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 301-1 КК України, про арешт майна,

встановив:
слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення обшуку приміщення житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_4 , а саме на наступні речі:

-системний блок чорного кольору із зеленими вставками та написом «NVIDIA» без бокових стінок;

-47 картинок, роздрукованих на папері, які містять демонстрацію статевого акту;

-USB флеш картка пам`яті чорного кольору об`ємом пам`яті 4 Gb.

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000202 від 28.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 28.07.2021 до СУ ГУНП в Кіровоградській області надійшло повідомлення з відділу міграційної поліції ГУНП в Кіровоградській області про те, що на території Кіровоградської області невстановлена особа, умисно одержавши доступ до інтернет-ресурсів з дитячою порнографією з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем та технологій здійснює її придбання, зберігання, перевезення чи інше переміщення.

Для встановлення осіб, причетних до скоєння вищевказаного злочину, а також осіб, які вчиняють протиправні дії, на адресу оперативного підрозділу, що здійснює супроводження матеріалів даного кримінального провадження, в порядку ст. 40 КПК України, було направлено доручення.
Відповідно до матеріалів виконаного окремого доручення, які надійшли 30.07.2021 на адресу СУ ГУНП в Кіровоградській області від ВМП ГУНП в Кіровоградській області, до вчинення вищезазначеного розслідуваного кримінального правопорушення може мати причетність громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Так в ході досудового розслідування, а саме, 12.08.2020 року, на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда, працівниками поліції був проведений обшук приміщення житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , де виявлені та вилучені наступні речі, які в подальшому оглянуті та визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Враховуючи, що вилучені речі у кримінальному провадженні мають ознаки речових доказів, з метою забезпечення збереження речових доказів виникла необхідність у накладенні на них арешту.

Слідчий володілець майна в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце повідомлені, до суду надали заяву, в якій просив провести судовий розгляд за їх відсутності, клопотання підтримали.
Вивчивши надані стороною кримінального провадження матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Встановлено, що в провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000202 від 28.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України, за обставин вказаних вище (витяг з ЄРДР від 28.07.2021 а.п.4).

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Згідно п.п. 1,4 ч. 2 ст. 167 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або ) зберегли його сліди; що вони набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, для забезпечення цивільного позову,можливої конфіскації, тощо.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення,відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами у кримінальному провадженні є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

В рамках кримінального провадження 12.08.2021 на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда проведений обшук приміщення житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , де виявлено та вилучено: системний блок чорного кольору із зеленими вставками та написом «NVIDIA» без бокових стінок; 47 картинок, роздрукованих на папері, які містять демонстрацію статевого акту; USB флеш картка пам`яті чорного кольору об`ємом пам`яті 4 Gb.

Постановою слідчого від 06.08.2021 вилучені речі, на які слідчий просить накласти арешт, визнані речовими доказами в рамках кримінального № 0000202 (а.п.28).

Слідчим суддею зазначається, що накладення арешту є ефективним і виконає функції збереження речових доказів, оскільки по своїй суті речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети та документи, що були об`єктом кримінально протиправних дій та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

На підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Враховуючи викладене, у відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчим суддею враховується, що є розумні підстави вважати про можливість використання вказаного у клопотанні майна, як доказу у даному кримінальному провадженні, те, що воно має істотне значення для даного кримінального провадження, а відомості, яке воно містить можуть підтвердити факт вчинення кримінального правопорушення або його спростувати, з метою забезпечення швидкого, повного розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає клопотання слідчого обґрунтованим та доведеним, а тому його необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст.170-173, 369-372 КПК України,

постановив:

клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення обшуку 12.08.2021 приміщення житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_4 , а саме на наступні речі:

-системний блок чорного кольору із зеленими вставками та написом «NVIDIA» без бокових стінок;

-47 картинок, роздрукованих на папері, які містять демонстрацію статевого акту;

-USB флеш картка пам`яті чорного кольору об`ємом пам`яті 4 Gb.

Заборонити власнику користуватися та розпоряджатися вищевказаним майном.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_5 Льон