Справа № 133/3312/20
Провадження №1-кп/132/98/21
Вирок
Іменем України
23 лютого 2021 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000716 від 03 листопада 2020 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Гурівці, Козятинського району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, учня ДПТНЗ «Козятинське міжрегіональне вище професійне училище залізничного транспорту», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

Прокурора Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 ,

Обвинуваченого ОСОБА_3 ,

Законного представника

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,

Захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,

Представника служби у справах дітей Хмільницької РДА ОСОБА_7 .

Представника сектору превенції відділення поліції № 1

Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:
02 листопада 2020 близько 02:00 год., ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходячи через двір багатоквартирного будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , побачив мотоцикл марки «Loncin LX 125-71А» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , чорного кольору, що належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_3 . Маючи злочинний умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном та незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_3 , виконуючи свої злочинні дії, підійшов до даного транспортного засобу, діючи свідомо, умисно та таємно, впевнившись у тому, що не буде поміченим власником мотоцикла та іншими особами, шляхом з`єднання попередньо вирваних дротів з замка запалення, увімкнув запалення, після чого привівши двигун мотоцикла в дію, незаконно заволодів мотоциклом, після чого, з місця скоєння злочину зник, завдавши власнику матеріальної шкоди на суму 11147,50 гривень.

Прокурор по справі ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала обставини, викладені в обвинувальному акті даного кримінального провадження, щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 .

Враховуючи думку учасників судового процесу, суд визнав недоцільним досліджувати інші докази по кримінальному провадженню, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин.

З урахуванням думки учасників судового провадження, суд вважає необхідним допитати в судовому засіданні неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , представника служби у справах дітей Хмільницької РДА ОСОБА_7 , представника сектору превенції відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 , а також дослідити документи, що характеризують неповнолітнього обвинуваченого.

Також неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам судового розгляду, суд роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав повністю. Суду показав, що 02 листопада 2020 близько 02:00 год., він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходив через двір багатоквартирного будинку, що в смт. Глухівці Козятинського району. Побачивши мотоцикл чорного кольору, підійшов до даного транспортного засобу та шляхом з`єднання вирваних ним дротів з замка запалення, завів мотоцикл та поїхав в с. Гурівці Козятинського району Вінницької області, де мотоцикл сховав у кущах біля ставку, а сам пішов додому. Через два дні мотоцикл знайшли працівники поліції та повернули потерпілому. У вчиненому щиро розкаюється.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що про вчинений його сином злочин він дізнався тоді коли знайшли мотоцикл. Син ОСОБА_3 після вчинення даного злочину розкаявся, змінив свою поведінку на краще та завіряє, що такого більше ніколи не повториться. Також запевняє, що зможе забезпечити належну поведінку сина та здійснити за ним контроль.

Представник служби у справах дітей Хмільницької РДА ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що неповнолітній ОСОБА_3 у службі на обліку не перебуває.

Представник сектору превенції відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що неповнолітній ОСОБА_3 на обліку у секторі превенції не перебуває. До адміністративної відповідальності не притягувався.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи наявна його заява про розгляд справи у його відсутність. Будь-яких претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 він не має. Завдані збитки йому відшкодовані, цивільний позов заявляти не буде. Обвинуваченого ОСОБА_3 просить суворо не карати.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винність неповнолітнього ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Обставинами, які пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, його щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, яка обтяжує покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

По даному кримінальному провадженню цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Запобіжний захід неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 на досудовому слідстві не застосовувався.

При обрані виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем навчання позитивно, у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра на обліку не перебуває, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, а саме те, що він вчинив кримінальне правопорушення у неповнолітньому віці, щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, добровільно відшкодував завдані збитки, вчинив кримінальне правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, а також думку потерпілого щодо призначення не суворої міри покарання.

Згідно досудової доповіді, підготовленої фахівцем І категорії Козятинського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_10 , суд бере до уваги інформацію, що характеризує особистість неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , його спосіб життя, історію правопорушень, криміногенні фактори, які впливають на поведінку обвинуваченого, а також низьку ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, думку щодо можливості виправлення даної особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк, що не становитиме високої небезпеки для суспільства у тому числі інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

В судовому засіданні захисник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_3 згідно ст.105 КК України примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження та передачі його під нагляд батька - ОСОБА_5 на термін до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , обґрунтовуючи його тим, що неповнолітній обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро розкаюється, добровільно відшкодував завдані збитки, крім того підлягають врахуванню і ті обставини, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується за місцем проживання та позитивно за місцем навчання.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його законний представник ОСОБА_5 підтримали дане клопотання захисника, при цьому останній пояснив, що зможе забезпечити належну поведінку сина та здійснити за ним контроль.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення поданого клопотання, вважає за можливе застосувати до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 норми п.п. 1, 3 ч.2 ст.105 КК України та звільнити його від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру, а саме у вигляді застереження та передачі неповнолітнього ОСОБА_3 під нагляд батька ОСОБА_5 на термін до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Представник сектору превенції відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 та представник служби у справах дітей Хмільницької РДА ОСОБА_7 підтримали думку прокурора.

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про практику застосування судами України законодавства про злочини неповнолітніх», вирішуючи питання про звільнення неповнолітніх від кримінальної відповідальності із застосуванням до них примусових заходів виховного характеру, суди мають виходити з вимог статтей 97 та 105 КК України.

За ч.1 ст.105 КК України, неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

У цьому разі, згідно ч.2 ст.105 КК України, суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру: 1) застереження; 2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; 3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; 4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; 5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.

До неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає. /ч.3 ст.105 КК України/.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду України, зазначеним в постанові його Пленуму від 15.05.2006 року №2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п.3 ч.2 ст.105 КК України) допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують. Хоча в законі не передбачено обов`язкове отримання згоди батьків або осіб, які їх заміняють, на передачу їм неповнолітнього під нагляд, суд має отримати таку згоду. … Обмеження у часі застосування примусових заходів виховного характеру стосується таких примусових заходів виховного характеру як передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, та направлення неповнолітніх до спеціальних навчально-виховних установ. … Нагляд батьків над неповнолітнім має здійснюватися, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно з п.2 ч.4 ст.374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у резолютивній частині вироку зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат.

За ст.1179 ЦК України, неповнолітня особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.

Водночас майнова відповідальність неповнолітніх має свої специфічні риси, обумовлені суб`єктом такої відповідальності особа, яка не досягла 18 років. Така специфіка передбачена у ч.2 ст.1179 ЦК України, відповідно до якої, у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником. За своїм характером відповідальність батьків та піклувальників неповнолітнього є додатковою, або субсидіарною. Її суть полягає в тому, що вищевказані особи відповідають перед потерпілим у тій частині, в якій не можуть відповідати самі неповнолітні через відсутність у них майна, достатнього для відшкодування шкоди.

Разом з цим, ч.3 ст.1179 ЦК України передбачено, що обов`язок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функцію піклувальника, відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди.

Згідно роз`яснень п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995р. «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У справі, в якій засуджено декілька осіб, судові витрати мають визначатися в певних частках з урахуванням ступеня вини та майнового стану кожного із засуджених.

В ході досудового розслідування було проведено автотоварознавче дослідження (висновок експерта № 297 від 04.11.2020 року) витрати якого становлять 653,80 грн.

Виходячи із зазначених вимог закону, встановлених судом обставин, стягнення процесуальних витрат у справі на користь держави підлягає з ОСОБА_3 , а за наявності підстав, передбачених в ч.2 ст.1179 ЦК України, в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі з його батька ОСОБА_5 .

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 на досудовому слідстві не застосовувався.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчої судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 10.11.2020 року на мотоцикл марки «Loncin LX 125-71А», на якому лише верхня частина номерного знаку « НОМЕР_3 », номер шасі НОМЕР_2 , чорного кольору, 2012 року випуску, який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_3 ; ключ замка запалювання, який поміщено до паперового конверту та опечатано печатками «для довідок Козятинського ВП»; три змиви з керма мотоцикла, які поміщено до спеціального пакету № INZ 1034139, згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України підлягає скасуванню, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Питання про речові докази суд вважає необхідним вирішити в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 97, 105 КК України, ст.ст. 349, 368, 370, 374, 484, 485, 493, 498 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, та згідно п.п. 1, 3 ч.2 ст.105 КК України звільнити його від покарання, застосувавши примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та передачі неповнолітнього під нагляд батька - ОСОБА_5 на термін до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 копійок, а за наявності підстав, передбачених в ч.2 ст.1179 ЦК України, а саме у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування нею шкоди, в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі з його батька ОСОБА_5 .

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчої судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 10.11.2020 року на мотоцикл марки «Loncin LX 125-71А», на якому лише верхня частина номерного знаку « НОМЕР_3 », номер шасі НОМЕР_2 , чорного кольору, 2012 року випуску, який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_3 ; ключ замка запалювання, який поміщено до паперового конверту та опечатано печатками «для довідок Козятинського ВП»; три змиви з керма мотоцикла, які поміщено до спеціального пакету № INZ 1034139, - скасувати.

Речові докази по справі: мотоцикл марки «Loncin LX 125-71А», на якому лише верхня частина номерного знаку « НОМЕР_3 », номер шасі НОМЕР_2 , чорного кольору, 2012 року випуску, який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_3 та ключ замка запалювання, який поміщено до паперового конверту та опечатано печатками «для довідок Козятинського ВП», які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_9 , - передати за належністю їх власнику ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_3 ; три змиви з керма мотоцикла, які поміщено до спеціального пакету № INZ 1034139, - знищити.

Вирок може бути оскарженим через Калинівський районний суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ ОСОБА_1