Провадження №11-кп/801/685/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
перекладача ОСОБА_9 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці клопотання прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000622 від 10.02.2017 відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина Республіки Молдова, із середньою освітою, неодруженого, до затримання працював адміністратором «АльпКлуб», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 04.06.2009 року за ч.3 ст.152, ч.1 ст.187, 70 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі. Звільнений по відбуттю покарання; вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 01.09.2017за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі,

в с т а н о в и в:

В провадженні Вінницького апеляційного суду перебувають апеляційні скарги прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 25 березня 2021 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000622 від 10.02.2017 відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 25.03.20221 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України та призначено йому покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією належного йому на праві власності майна.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом зарахування до призначеного покарання за цим вироком, відбутого повністю покарання за вироком Малиновського районного суду міста Одеси від 01.09.2017, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією належного йому на праві власності майна.
Відповідно до положень частини 5 статті 72 КК України зараховано ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 22.05.2018 року по дату набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід ОСОБА_7 у виді тримання під вартою продовжено до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з дати набрання вироком законної сили.
До початку судового розгляду прокурор Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 надав суду клопотання про продовження у даному кримінальному проваджені запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 до закінчення апеляційного розгляду вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 25.03.2021 щодо нього за ч.3 ст.187, ч.4 ст.70 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що строк тримання під вартою застосований відносно обвинуваченого закінчується 23.05.2021 року, а тому, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, враховуючи матеріали кримінального провадження, особу обвинуваченого, який раніше судимий за скоєння аналогічних злочинів, вчинив вказаний злочин в період не знятої і непогашеної судимості за попереднім вироком, наявність доказів його вини, який не має утриманців, міцних соціальних зв`язків та будь-яких заощаджень, свідчить, що інші запобіжні заходи, визначені пунктами 1-4 ч.1 ст.176 КПК України не забезпечать належної поведінки останнього під час розгляду даного кримінального провадження апеляційним судом.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого, яка покладася на розсуд суду, обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечував щодо задоволення клопотання прокурора та продовження обраного йому запобіжного заходу, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.
Так, ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України віднесено до особливо тяжких злочинів.
Це узгоджується також із нормою п.5 ч.2 ст.183 КПК України, за змістом якої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Враховуючи те, що завершити розгляд поданих апеляційних скарг в суді апеляційної інстанції до спливу визначеного вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 25.03.2021 р. строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 є неможливим, ризики, передбачені ст.177 КПК України, що стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, тому на думку суду апеляційної інстанції, враховуючи особу обвинуваченого, який є особою раніше неодноразово судимою, є громадянином Республіки Молдова, наявне місце проживання згідно матеріалів судового провадження в м. Кишинів Республіка Молдова, тяжкість кримінального правопорушення в скоєнні якого він обвинувачується, позицію потерпілої, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).
Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, умисного, особливо тяжкого корисливого злочину проти власності, в тому числі із застосуванням насильства, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу обвинуваченого, його поведінку, відсутність в останнього міцних соціальних зв`язків, який є громадянином Республіки Молдова, вказують на обґрунтованість застосування саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним і не забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.
Матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою та в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Апеляційний суд враховуючи усталену практику Європейського суду з прав людини у справі, зокрема рішення «Едуард Шабалін проти Росії» від 16 жовтня 2014 року про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення, вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає до задоволення, а тому з метою попередження ризику переховування обвинуваченого, ризику впливу на потерпілу та свідка, продовження вчинення ним кримінальних правопорушень, а також іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження в суді вважає, що запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою слід продовжити до закінчення апеляційного розгляду.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає зазначеним у ст.177 КПК України меті і підставам обрання запобіжного заходу, а також передбаченим ст.178 КПК України обставинам, які повинні бути враховані при його обранні.
Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 197, 199, 331, 405 КПК України, суд апеляційної інстанції, -

у х в а л и в :

Клопотання прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.
Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до закінчення апеляційного перегляду вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 25.03.2021.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4