КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/2210/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження, сформованого з кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001693, по обвинуваченню
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 17 березня 2021 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 17 березня 2021 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» до 14 травня 2021 року включно.
Визначено ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 600 гривень, з покладенням на нього відповідних обов`язків строком на 60 днів, у разі внесення обвинуваченим (заставодавцем) вказаної суми.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати зазначену ухвалу суду, вважаючи її незаконною.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що судом першої інстанції належним чином не перевірено обґрунтованість клопотання прокурора та всупереч вимог діючого законодавства і практики Європейського суду з прав людини, продовжено застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою за відсутності будь-яких доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Вважає, що суд, задовольняючи клопотання прокурора про продовження застосування найбільш суворого виду запобіжного заходу, належним чином не врахував дані про особу обвинуваченого, який хоч і не визнає свою провину, проте шкодує, що опинився в даній ситуації, раніше не судимий, на момент затримання був офіційно працевлаштованим та має постійне місце проживання, позитивно характеризується, на його утриманні перебувають батьки- пенсіонери, дружина, яка не працює та малолітній син, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, що спростовує наведений у клопотанні прокурора ризик ухилятися від суду.
Також зазначає про відсутність ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для становлення обставин кримінального правопорушення, оскільки справа вже перебуває в стадії судового розгляду. При цьому всі дії, у тому числі щодо фіксації речових чи інших доказів, органом досудового розслідування виконані.
Вважає, що цілодобовий домашній арешт може цілком забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Одночасно просить зменшити розмір визначеної судом першої інстанції застави, оскільки він є неспроможним для сплати батьками-пенсіонерами та дружиною обвинуваченого, яка перебуває у декретній відпустці.
За результатами апеляційного перегляду просить скасувати ухвалу суду та змінити обраний запобіжний захід ОСОБА_8 на інший, не пов`язаний з утриманням під вартою.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, яка підтримала подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти їх задоволення, вивчивши матеріали сформованого контрольного провадження та проаналізувавши апеляційні доводи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішення наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд у відповідності до вимог ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального закону судом належно дотримані.

Як вбачається з представлених до апеляційного суду матеріалів, у провадженні Шевченківського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001693, по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, в якому здійснюється судовий розгляд.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 17 березня 2021 року продовжено дію обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 до 14 травня 2021 року включно.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК, зокрема повторного вчинення ним протиправних дій за умов перебування в межах менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Колегія суддів вважає, що ухваливши рішення про продовження обраного обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначення застави, суд обґрунтовано врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , та інші обставини,передбачені ст.178 КПК України, які в сукупності можуть свідчити про існування ризиків повторного вчинення кримінального правопорушення та інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Предметом судового розгляду були і ті обставини, на які посилається захисник в поданій апеляційній скарзі.
В той же час суд апеляційної інстанції, переглядаючи ухвалу суду першої інстанції в частині продовження обраного обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії судового розгляду, в межах апеляційного розгляду не може вдаватися до оцінки обґрунтованості висунутого обвинувачення, яке на даний час є предметом розгляду судом першої інстанції, а також вирішення питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочинів.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст.370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 17 березня 2021 року, якою обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» до 14 травня 2021 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , - без задоволення.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4