ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/876/21 Справа № 216/4248/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області на вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001232 відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рога Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та інших непрацездатних осіб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого:
28 січня 2004 року Жовтневим р/с м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. ст. 70, 75, 76 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років з випробувальним терміном 3 роки;

22 червня 2005 року Жовтневим р/с м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, 70 ч. 1, 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 років;

16 липня 2007 року Жовтневим р/с м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. Звільнився 31 січня 2012 року умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяці 29 днів;

09 квітня 2013 року Інгулецьким р/с м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців; Звільнився 28 квітня 2016 року з Софїївської ВК умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 4 місяці З дні;

02 березня 2017 року Нікопольським мр/с Дніпропетровської області за ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 ч. 1 КК частково приєднати 10 днів за вироком Інгулецького р/с м. Кривого Рогу від 09 квітня 2013 року до відбування З роки 10 днів позбавлення волі, звільнився 12 липня 2019 року по відбуттю строку покарання;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого положеннями ч. 2 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Вироком Центрально-Міського суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2020 року ОСОБА_8 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна.
Запобіжний захід ОСОБА_8 залишити тримання під вартою до вступу вироку у законну силу. Строк відбуття покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту затримання, тобто з 21 липня 2020 року.
Як встановлено судом, 05 липня 2020 року приблизно о 15.25 годині, ОСОБА_8 маючи умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном і зверненням його на свою користь, переслідуючи корисливу мету, прибув на ділянку місцевості, яка розташована поблизу підземного переходу по вул. Петра Калнишевського у напрямку вулиці Дунайська в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Здійснюючи свій злочинний намір ОСОБА_8 , на вказаній ділянці місцевості побачив раніше йому незнайому - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку став переслідувати з метою заволодіння її майном. Переслідуючи потерпілу ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, підшукав собі знаряддя злочину - невстановлений слідством предмет, який за своїми ознаками схожий на пістолет, та здійснюючи свій злочинний намір із погрозою застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, наздогнавши її ззаду на стежці поблизу будинку №2А по вул. Дунайська в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу напав на неї з метою заволодіння її майном, і навмисно приставив до її спини невстановлений слідством предмет видаючи його за ймовірну зброю, та висловив погрози застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я гр-ки ОСОБА_9 , а саме під погрозою позбавлення її життя став вимагати віддати йому наявну у неї на правому плечі жіночу сумочку, у якій знаходилось майно ОСОБА_9 , а саме: мобільний телефон марки Redmi Note 8 Pro Mineral Grey 6GB FAM 128 GB ROM ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 вартість якого згідно висновку експерта №19404-17/1/5/5 І6 від 14 липня 2020 року складає 5466,67 гривень; гаманець чорного кольору шкіряний, закривається на металеву кнопку в середині мається, отвір для копійок, що закривається на блискавку, та поряд кармани для купюр, без назви, 18 см. на 9 см. вартість якого згідно висновку експерта №19404-17/1/5/516 від 14 липня 2020 року не встановлена; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 ; грошові кошти в сумі 1300 гривень, тим самим подавив можливу волю до опору з боку потерпілої, яка реально сприймала погрози. Після чого, ОСОБА_8 , подавивши волю до опору з боку потерпілої, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, шляхом ривка з плеча ОСОБА_9 заволодів вищевказаною сумкою з належним у ній майном, та з місця вчинення кримінального правопорушення разом з ним втік, розпорядившись викраденим майном на свій власний розсуд.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_8 спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнового збитку на загальну суму - 6766,67 гривень.
Умисні дії ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано за ч. 2 ст. 187 КК України, за ознаками: нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 10 грудня 2020 року в частині призначеного ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 187 КК України покарання скасувати, внаслідок невідповідності призначеного судом першої інстанції покарання через свою м`якість ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження та особі обвинуваченого.
Просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 187 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією майна. В іншій частині вирок суду прокурор просить залишити без змін.
Прокурор свою скаргу мотивує тим, що судом першої інстанції недостатньо враховано, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий за умисні, тяжкі злочини, в даному кримінальному провадженні обвинувачується у вчиненні нового тяжкого злочину, не працює, не навчається, неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі, однак належних висновків для себе не зробив та продовжив свою злочинну діяльність.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.
Захисник обвинуваченого та сам обвинувачений проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували, просили залишити вирок суду першої інстанції без змін.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку та пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, за вказаних у вироку обставин, а також, щодо кримінально-правової кваліфікації злочину, не оскаржуються, а тому не є предметом апеляційного розгляду.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які могли б істотно вплинути на висновок суду про винуватість ОСОБА_8 та на кваліфікацію його дій, не виявлено.
Однією з підстав для зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, згідно з ч. 2 ст. 409 КПК України, може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинами кримінального провадження.
Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Згідно з вимогами статей 65 і 69 КК України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. При цьому, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, мотивуючи своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією кримінального закону, або перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного у санкції статті.
Виходячи з положень статті 50 КК України, рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.
Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції повністю дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального закону щодо призначення покарання.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, при призначенні ОСОБА_8 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, характер кримінального правопорушення, яке пов`язано із злочинами проти власності, яке виразилось у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (грабіж), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій та правильно врахував суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення.
Належно прийняв до уваги дані про особу ОСОБА_10 , який раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічний тяжких умисних корисливих злочинів, після відбуття останнього покарання належних висновків для себе не зробив, до самокерованої правослухняної поведінки не готовий, про що свідчить вчинення обвинуваченим нового тяжкого умисного корисливого злочину, не працює, не одружений, дітей не має, що свідчить про відсутність в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває.
Врахував і обставини справи, які як пом`якшують покарання, так і обтяжують його покарання щире каяття та рецидив злочинів, врахував думку потерпілої, яка не наполягала на призначенні занадто суворого покарання, а також те, що обвинувачений співпрацював з органами досудового розслідування, вину визнав, майно потерпілій повернуто, цивільний позов не заявлено та призначив ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна, яке повністю відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи та особі обвинуваченого, а також, сприятиме меті покарання, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження в подальшому вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим так і іншими особами.
А тому, виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність доводів прокурора про те, що судом при призначенні покарання ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 187 КК України недостатньою мірою враховано дані про особу обвинуваченого, зокрема, наявність в нього судимостей за умисні тяжкі злочини та неодноразове відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а також, те що останній не працює і не навчається, оскільки все перелічене прокурором було прийнято до уваги судом першої інстанції та відображено в мотивувальній частині судового рішення.
Тож, враховуючи, що при ухваленні вироку судом першої інстанції дотримані вимоги кримінального закону України, та ОСОБА_8 призначене покарання, яке відповідає тяжкості кримінального правопорушення та даним про його особу, з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, призначене судом першої інстанції ОСОБА_8 покарання є достатньо обґрунтованим та переконливим, а відповідно правильним.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає залишенню без задоволення, а вирок суду першої інстанції залишенню без змін.
А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області залишити без задоволення.
Вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2020 року відносно ОСОБА_8 , за ч. 2 ст. 187 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим в той самий строк, з моменту отримання ним копії даної ухвали.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4