Справа № 304/463/21 Провадження № 1-кп/304/234/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2021 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000017 від 11 квітня 2021 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Туриця Ужгородського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, непрацюючого, особи з інвалідністю ІІ групи з дитинства, одруженого (має на утриманні двох малолітніх дітей), українця, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

10 квітня 2021 року близько 21.40 год обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись у будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин та з метою спричинення тілесних ушкоджень, схопив за одяг свою тещу ОСОБА_4 , після чого повалив її на підлогу та умисно наніс останній близько трьох ударів кулаком по лівій частині тулуба та плечах, внаслідок чого спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синців на шкірних покривах зовнішньої поверхні середньої третини лівого плеча та лівої бічної поверхні грудної клітки (по середній підпахвинній лінії в проекції 8-го ребра), які згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 1 ст. 125 КК України.

У судовому засідання обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся та заявив суду клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, тобто у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. У вчиненому злочині щиро кається, засуджує свою злочинну поведінку, примирився з потерпілою і така не має до нього будь яких претензій ні морального, ні матеріального характеру.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні проти вказаного клопотання обвинуваченого не заперечила, також зазначила, що з обвинуваченим примирилася, не має до нього жодних претензій та відповідно не заперечує щодо закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , про що також подала письмову заяву.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 також не заперечив проти задоволення клопотання обвинуваченого, оскільки вважає, що для цього наявні всі правові підстави.

Враховуючи, що такі фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а учасники судового розгляду правильно зрозуміли зміст цих обставин і сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, суд при вирішенні питання про обсяг доказів, які підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України обмежується визнавальними показами обвинуваченого, а дослідження решти доказів вважає недоцільним.

З урахуванням обсягу доказів, які досліджувалися у судовому засіданні, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про заявлене обвинуваченим ОСОБА_5 клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, суд, враховуючи позицію потерпілої ОСОБА_4 , яка примирився з обвинуваченим, та, так само як і прокурор, не заперечила проти закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що клопотання підлягає до задоволення виходячи з такого.

Встановлено, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.125 КК України, яке згідно ст. 12 цього Кодексу відноситься до кримінального проступку.

Також встановлено, що обвинувачений вказане кримінальне правопорушення вчинив вперше, щиро покаявся, засудив свою злочинну поведінку, примирився з потерпілою, яка у свою чергу не має до нього претензій ні морального, ні матеріального характеру.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як роз`яснено в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23 грудня 2005 року, за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що обвинуваченого ОСОБА_5 на підставі ст. 46 КК України слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, закривши провадження у справі.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового розслідування не обирався, на даний час клопотання про його обрання суду не подано, отже питання щодо такого судом не розглядається.

Речових доказів та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст. 46 КК України, ст. 284, 286, 288, 369, 372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.125 КК України на підставі ст. 46 цього Кодексу звільнити у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, а кримінальне провадження закрити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Перечинський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Копію ухвали суду сторони кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6, 7 ст.376 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1