Дата документу 29.06.2021 Справа № 554/5798/21
Провадження № 1-кс/554/9986/2021
У Х В А Л А
29 червня 2021 року м. Полтава
В ході досудового розслідування встановлено, що до слідчого управління ГУНП в Полтавській області надійшли матеріали із УКР ГУНП в Полтавській області про те, що в ході проведення оперативно-розшукових заходів було встановлено групу осіб, які займаються незаконною порубкою дерев породи «Дуб» в лісових масивах на території Полтавської області.
З метою встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, оперативним працівникам УКР ГУНП в Полтавській області надано доручення у порядку ст. 40 КПК України.
На виконання вказаного доручення, оперативним працівником УКР ГУНП в Полтавській області було встанволено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який виконує роль пильщика, а саме спилює дерева та розпилює їх на потрібну довжину.
В рапорті зазначив про необхідність проведення обшуків за місцями реєстрації/проживань осіб, причетних до незаконних порубок деревини, транспортних засобів, які використовувалися до, під час та після вчинення незаконних порубок деревини, з метою виявлення та вилучення речових доказів, засобів вчинення кримінального правопорушення.
Також було допитано в якості свідка ОСОБА_6 , який повідомив, що він являється членом громадського формування «Підрозділ громадської безпеки» і є активним учасником даного формування. В ході здійснення своєї діяльності йому стала відома інформація про осіб, які займаються незаконними порубками деревини породи дуб в лісових масивах та посадках на території Полтавської області. Повідомив, що до складу вказаної групи входить ОСОБА_5 , який являється активним учасником. ОСОБА_5 разом з іншими особами займаються порубкою ділової деревини в різних місцях області, її перевезенням на пилораму, зберіганням, розпилом на брус і дошку та збутом своїм знайомим як в Полтавській так і сусідніх областях. Порубки вчиняють бензопилами вдень, а перевозять деревину у нічний час доби, за допомогою трактора з причепом та іншими видами транспорту за декілька виїздів. Об`єми деревини великі, яим завдається значна шкода довкіллю. Ніхто з осіб, причетних до незаконних порубок, офіційно не працює, тому їхній основний заробіток це незаконні порубки. Всі гроші отримані злочинним шляхом, рівномірно розподіляються між учасниками групи.
24.03.2021 року за місцем вирубки в с. Тепле Гадяцького району Полтавської області, проведено огляд місця події. В ході проведення огляду місця події було виявлено вирубку дерев породи «Дуб» до ступеня припинення росту у кількості 77 дерев.
Згідно довідки з Державної екологічної інфспекції Центрального округу встановлено, що розмір шкоди, заподіяний лісу вказаною порубкою, становить 960804 грн. 22 коп.
06.05.2021 року за місцем вирубки в с. Тепле Гадяцького району Полтавської області, проведено огляд місця події. В ході проведення огляду місця події було виявлено вирубку дерев породи «Дуб» до ступеня припинення росту у кількості 3 дерева.
Розмір шкоди, заподіяний лісу вказаною порубкою, встановлюється.
12.05.2021 року за місцем вирубки в с. Веприк Гадяцького району Полтавської області, проведено огляд місця події. В ході проведення огляду місця події було виявлено вирубку дерев породи «Дуб» до ступеня припинення росту у кількості 4 дерев.
26.05.2021 рокуза місцем вирубки в с. Веприк Гадяцького району Полтавської області, проведено огляд місця події. В ході проведення огляду місця події було виявлено вирубку дерев породи «Дуб» до ступеня припинення росту у кількості 2 дерев.
Розмір шкоди, заподіяний лісу вказаною порубкою, встановлюється.
Таким чином є достатні підстави вважати те, що за адресою: АДРЕСА_1 , можуть зберігатися бензопили, якими здійснювалася незаконна рубка дерев, інші знаряддя незаконної порубки деревини (лебідки, троси, кігті, ліхтарі), флешнакопичувачі, сім-картки, мобільні телефони, планшети, комп`ютери, в яких може міститися інформація щодо вчиненого кримінального правопорушення та які використовувалися до, під час та після вчинення кримінального правопорушення, чеки, квитанції, накладні, документація щодо проведення вирубу деревини, чорнові записи та інші документи, що підтверджують злочинну діяльність ОСОБА_5 , пов`язану з незаконною порубкою деревини, її переробкою, збутом.
Отже, з метою належного забезпечення збереження речових доказів, слідчий просить накласти арешт на вищевказане майно, яке вилучено під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 .
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Слідчий надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Представник власника майна адвокат ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій проти задоволення клопотання заперечував.
Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питання слідчим суддею у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
В ході досудового розслідування встановлено, що до слідчого управління ГУНП в Полтавській області надійшли матеріали із УКР ГУНП в Полтавській області про те, що в ході проведення оперативно-розшукових заходів було встановлено групу осіб, які займаються незаконною порубкою дерев породи «Дуб» в лісових масивах на території Полтавської області.
У вчиненні вказаного кримінального правопорушення органом досудового розслідування підозрюється ОСОБА_5 , якому 23.06.2021 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 4 ст. 246 КК України.
24.06.2021 року ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Виходячи із аналізу положень пункту першого частини третьої статті 132 КПК України, статті 170 КПК України, слідчий, прокурор в ході розгляду клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, в якому особі оголошено про підозру, має довести існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення.
Розглядаючи клопотання слідчого по суті, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Так, із змісту клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, вбачається, що зазначені обставини підозри, які інкримінуються ОСОБА_5 , мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.
Слідчим доведено, що вищевказане майно, вилучене під час обшуку23.06.2021 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучені речі підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
Керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1