Справа № 504/1494/21
Номер провадження 1-кс/504/467/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.05.2021 рокусмт.Доброслав

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши матеріали клопотання т.в.о. заступника начальника СВ відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000249 від 30.03.2021 року, за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2021 року до Комінтернівського районного суду Одеської області надійшло зазначене клопотання, в якому сторона обвинувачення просить: поновити визначений слідчим суддею строк у сімдесят дві години, наданий на усунення недоліків, відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, та провести розгляд вказаного клопотання. Накласти арешт на земельні ділянки, разом із наявними на них рослинними насадженнями, рослинами, тощо, які розташовані у Красносільському лісництві, квартал №15 виділ № 13 площею11,7 га та виділ № 12 площею 1,4 га, заборонивши будь-яким особам та власнику, або особі, під відповідальністю якої вони знаходяться, розпоряджатися та користуватися зазначеним майном.

Слідчий зазначає, що у випадку залишення без нагляду та у разі не забезпечення обмеження доступу до вказаної земельної ділянки стороннім особам, виникла реальна загроза знищення слідової інформації на вказаних земельних ділянках, в тому числі знищення врожаю,або слідів орання та засівання земельних ділянок злаковими культурами. В свою чергу, для встановлення обставин вчинення злочину, та з метою фіксації відомостей, що мають істотне значення для проведення подальшого експертного дослідження за участю спеціалістів вказаних земельних ділянок.

Враховуючи викладене, з метою досягнення дієвості цього провадження, встановлення важливих обставин злочину, з метою, передбаченою п.п. 1,4 ч. 2 ст. 170 КПК України, забезпечення збереження речового доказу та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), а також з огляду на наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза знищення слідової інформації, слідчий за погодженням з прокурором просять накласти арешт на вказану вище земельну ділянку.

Дослідивши матеріали клопотання та надані для ознайомлення документи, заслухавши прокурора ОСОБА_3 , яка наполягала на задоволенні клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, в провадженні СВ Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000249 від 30.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.03.2021 року до ЧЧ відділу поліції № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області надійшло звернення директора ДП «Одеське лісове господарство» від 18.03.2021 року ОСОБА_5 , про те, що невстановлені особи, самовільно зайняли земельні ділянки лісу, що в свою чергу належать до лісового фонду, та які розташовані у Красносільському лісництві, квартал №15 виділ № 13 площею11,7 га та виділ № 12 площею 1,4 га, чим в свою чергу спричинили значну шкоду ДП «Одеське лісове господарство».

В ході досудового розслідування допитано в якості свідка лісника Красносільського лісництва, ОСОБА_6 , який зазначив, що 15.03.2021 року, в ході виконання останнім своїх службових обов`язків та обходу увірених під його юрисдикцію та під охорону земельних ділянок Красносільського лісництва, кварталу №15 виділу № 13 площею11,7 га та виділу № 12 площею 1,4 га, ним було встановлено факти незаконного захоплення вказаних земель невстановленими особами, а також ознаки проведеного орання землі та засівання їх злаковими культурами.

Поряд з цим, слідчим суддею встановлено, що 11 травня 2021 року т.в.о. заступника начальника СВ відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , звертались до суду з клопотанням про арешт вказаної земельної ділянки.

Проте, ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 травня 2021 року вказане клопотання було повернуто прокурору та встановлено строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, який рахується з моменту отримання копії даної ухвали.

Підставою для повернення клопотання стало те, що матеріали клопотання не містили доказів, коли саме органом досудового розслідування було виявлено кримінальне правопорушення, що в свою чергу не давало можливості слідчому судді перевірити, чи дотримані слідчим норми ч. 5 ст. 171 КПК України.

Згідно реєстру вихідної кореспонденції та супровідного листа, матеріали клопотання разом з ухвалою слідчого судді органами досудового розслідування було отрмано 14 травня 2021 року, про що свідчить штамп на супровідному листі з вхідним номером 2842.

Цього ж дня, 14.05.2021 року було здійснено огляд зазначених земельних ділянок, а саме ділянок Красносільського лісництва, кварталу №15, виділу №13 площею 11,7 га та виділу №12 площею 1,4 га, який було проведено за участю залученого до огляду представника Держгеокадастру.

Саме 14 травня 2021 року, як зазначає слідчий, було виявлено факт нецільового використання зазначених земельних ділянок лісогосподарського призначення.

Тобто, звертаючись до слідчого судді 11 травня 2021 року, органами досудового слідства не було оглянуто земельні ділянки, що в свою чергу свідчить про необгрунтованість та безпідставність поданого клопотання.

Що стосується даного клопотання, то слідчий суддя зазначає.

Відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності-також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

Всупереч наведених норм закону, матеріали кримінального провадження не місять доказів того, що органом досудового розсліування вирішувалось питання про визнання земельних ділянок, а саме ділянок Красносільського лісництва, кварталу №15, виділу №13 площею 11,7 га та виділу №12 площею 1,4 га, та із наявними на них рослинними насадженнями, рослинами в якості речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Саме на орган досудового розслідування покладається обов`язок визнання тих чи іншим доказів у кримінальному провадження в якості речових.

Зокрема, слідчий обгрунтовує клопотання тим, що зазначені в клопотанні посіви можуть бути доказом самовільного використання земельних ділянок.

У той же час, з`ясувати обставини щодо фактів здійснення посіву спірних земельних ділянок можливо іншим, менш обтяжливим шляхом, зокрема шляхом їх огляду, у тому числі із застосуванням фото чи відеозапису, а також шляхом допиту відповідних свідків.

Згідно п.п. 5 та 6 ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна необхідно врахувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для третіх осіб.

Суд враховує, що накладення арешту на посіви може за певних обставин ускладнити або ж звести нанівець можливість своєчасного зібрання врожаю, що може принести до непоправного псування посівів та завдання шкоди їх власникам.

Також клопотання про арешт майна слідчий обґрунтовує необхідністю забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

У той же час, згідно вимог п.4 ч.2 ст.170 та ч.6 ст. 170 КПК України, можливість арешту майна для забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, передбачена лише стосовно майна підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також стосовно майна юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Однак, в клопотанні відсутні відомості та докази про те, що посіви належать особам, зазначеним у ч.6 ст. 170 КПК України.

Тому суд вважає, що слідчим в судовому засіданні не було доведено необхідність арешту майна.

Більш того, слідчий суддя звертає увагу і на ту обставину, що дане клопотання подане з порушенням встановленого 72 годинного строку для усунення недоліків.

Як зазначалось вище, відділом поліції №1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ухвалу та клопотання було отримано 14 травня 2021 року.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 повідомила, що клопотання та ухалу суду ними отримано 17.05.2021 року , на підтвердження чого надала супровідний лист Комінтернівського районного суду Одеської області з вихідним номером 8641/21 від 14.05.2021 року.

Натомість, згідно журналу вихідної кореспонденції Комінтернівського районного суду Одеської області вбачається, що за вихідним номером 8641/21 вказане клопотання було отримано уповноваженою особою Доброславською окружною прокуратурою ОСОБА_7 14 травня 2021 року.

Чому клопотання було зареєстровано 17 травня 2021 року,а не в день отрання 14 травня 2021 року прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснити не змогла.

Відповідно до частини 2 та 7 статті 115 КПК України при обчисленні строку годинами строк закінчується в останню хвилину останньої години. При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час.

За приписами ч. 2 ст. 113 КПК України, процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Разом із тим, з клопотанням про арешт майна слідчий, за погодженням з прокурором звернулися до слідчого судді 18 травня 2021 року, тобто після спливу граничного строку.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 127/17092/18, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами кримінальний процесуальний закон розуміє лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у строк, визначений законом.

Отже в ініційованому учасником кримінального провадження клопотанні про поновлення процесуального строку має бути наведено причини, через які цей строк пропущено.

З огляду на вищенаведене, слідчий та прокурор мали діяти у законний спосіб та звернутися з відповідним клопотанням до слідчого судді не пізніше 72 годин після отримання ухвали та клопотання.

Пропустивши строк звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, слідчий у своєму клопотанні просить його поновити мотивуючи тим, що хоча відділом поліції вказане клопотання було отримано 14 травня 2021 року, проте ним його було отримано лише 17 травня 2021 року.

Однак заявлене слідчим клопотання про поновлення строку не містить обґрунтованих підстав для його поновлення, жодних аргументів на підтвердження поважності причин, які б слугували підставою для поновлення цього строку в порядку ч. 1 вищезазначеної статті та з урахуванням вимог статей 170,171 КПК України, у клопотанні не наведено.

Наведені слідчим обставини не доводять наявність таких причин непереборного характеру, в силу яких, слідчий або прокурор були позбавлені реальної можливості подати клопотання про арешт майна у визначений строк, а отже не можуть бути сприйняті, як поважні.

Слідчий суддя вважає, що слідчий, або прокурор об`єктивно мали нагоду звернутись до слідчого судді, а посилання слідчого на те, що він отримав клопотання 17 травня 2021 року, не доводять, що ці обставини були об`єктивно непереборними, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у строк, визначений законом, а тому і не свідчать про наявність поважних причин для реалізації права на звернення з клопотанням про накладення арешту на майно в строк, визначений кримінальним процесуальним законодавством.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання слідчого про поновлення строку подачі клопотання про арешт, задоволенню не підлягає за недоведеністю та поважності причин пропуску строку звернення.

Керуючись ст.ст.171, 172, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання т.в.о. заступника начальника СВ відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000249 від 30.03.2021 року, за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України відмовити.

Ухвала оскаржується безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1