Провадження № 1-кс/522/85/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2021 року Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту з автомобіля, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна автомобіля «Mitsubishi L200» номер кузову НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 , який належіть на праві приватної власності ОСОБА_3 та дозволити власнику автомобіля користуватися зазначеним автомобілем.

Заявник в судове засідання не з`явився, у клопотанні вказав, що підтримує його та просить розглянути за його відсутності.

З клопотання вбачається, що в провадженні слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП ГУНП в Одеській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005312 від 16.08.2013 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, у зв`язку із заволодінням майном ТОВ «СОФТ- МАКС».
У зазначеному кримінальному провадженні ТОВ «СОФТ-МАКС» визнано цивільним позивачем.
ТОВ «СОФТ-МАКС» звернулося до слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси з клопотанням у якому просило суд накласти арешт на автомобіль «Mitsubishi L200», номер кузову НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 та заборонити його використання будь- якій особі, в тому числі і особі на якій зареєстрований транспортний засіб, оскільки автомобіль на даний час знаходиться в експлуатації, що може привести до зменшення його товарної вартості та втрати, а також з метою забезпечення цивільного позову ТОВ «Софт- Макс» за кримінальним провадженням.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 03 липня 2019 року клопотання директора ТОВ «Софт-Макс» ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0005312 від 16.08.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.4 КК України задоволено частково. Суд наклав арешт на майно, а саме на: автомобіль «Mitsubishi L200», номер кузову НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 , який належіть на праві приватної власності ОСОБА_3 .
Вважають, що арест слідчим суддею накладений безпідставно у зв`язку з тим, що заявником надано суду завідомо підроблені документі, введено слідчого суддю в оману шляхом представлення йому звідомо неправдивої інформації у даному кримінальному провадженні, та скриті від слідчого судді факти, що мали би місце вирішальне значення при розгляді клополтання заявника про арет майна.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил КПК України.
У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 КК України.
Як вбачається з ухвали слідчого судді відвід 03 липня 2019 року, ОСОБА_3 є третьою особою у зазначеному кримінальному провадженні.
Як вбачається з Свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_3 являється приватним власником, та добросовісним набувачем автомобіля «Mitsubishi L200» номер кузову НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 , та він набув автомобіль у власність не безоплатно та не за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0005312 від 16.08.2013 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, ОСОБА_3 до переліку осіб, визначених ст.170 КПК України, на майно яких може бути накладений арешт, не відноситься. Він не є підозрюваним, обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Таким чином, діючим КПК України не передбачено законних підстав для арешту на майно третьої особи ОСОБА_3 у вигляді автомобіля «Mitsubishi L200» номер кузову НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 .
Крім того, зазначений автомобіль не є та не може бути предметом цивільного позову ТОВ «СОФТ-МАКС» в кримінальному провадженні №0005312 від 16.08.2013 року з наступних підстав.
5 жовтня 2010 року ТОВ «Софт-Макс», звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом, вказавши, що є імпортером автомобілів з наступною їх реалізацією, ТОВ «Бастіон-Юг» - дилером. 1 лютого 2008 року, 1 квітня 2008 року з ФОП ОСОБА_5 укладено договори доручення для передачі на демонстраційну площадку транспортних засобів. Для забезпечення виконання ФОП ОСОБА_5 зобов`язань за договорами доручення між ТОВ «Софт-Макс» та ОСОБА_6 1 лютого 2008 року та 1 квітня 2008 року укладено договори поруки. ОСОБА_7 , який був прийнятий в товариство на посаду менеджера із продажу автомобілів, передав автомобіль марки «Mitsubishi» L-200 номер кузову НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_3 , 2007 року випуску, ФОП ОСОБА_5 , однак під час інвентаризації 1 жовтня 2008 року було виявлено відсутність транспортного засобу на демонстративній площадці в силу реалізації ОСОБА_3 . Посилаючись на реалізацію автомобіля без згоди товариства, ТОВ «Софт-Макс» після уточнення вимог просив визнати недійсним правочин купівлі-продажу без дати транспортного засобу марки «Mitsubishi» L-200 номер кузову НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_3 , 2007 року випуску між ТОВ «Софт-Макс», ТОВ «Бастіон-Юг» та ОСОБА_3 ; визнати недійсним правочин купівлі-продажу без дати транспортного засобу між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ; визнати недійсною видану ТОВ «Бастіон-Юг» ОСОБА_3 довідку-рахунок від 30 квітня 2008 року на автомобіль; визнати за ТОВ «Софт-Макс» право власності на транспортний засіб марки «Mitsubishi» L-200 номер кузову НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_3 , 2007 року випуску; визнати за ТОВ «Софт-Макс» право на відчуження транспортного засобу без проведення державної реєстрації автомобіля за товариством шляхом скасування державної реєстрації транспортного засобу на ім`я ОСОБА_3 та повернення ТОВ «Софт-Макс» наданих ОСОБА_3 документів для державної реєстрації автомобіля; вилучити у ОСОБА_3 транспортний засіб марки «Mitsubishi» L-200 номер кузову НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_3 , 2007 року випуску, та передати товариству разом зі свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу та номерними знаками; стягнути з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ФОП ОСОБА_5 на відшкодування матеріальних збитків 60 155,00 грн., на відшкодування моральної шкоди 100 000,00 грн. та судові витрати.
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 серпня 2011 року позовні вимоги до ОСОБА_3 виділені в окреме провадження.
Відповідач ОСОБА_3 в особі представника позов не визнав.
Відповідачі ОСОБА_6 , ТОВ «Бастіон-Юг», ФОП ОСОБА_5 пояснень, заперечень не надали.
Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 грудня 2012 року в позові відмовлено.
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 6 лютого 2013 року виправлено описки в рішенні.
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 лютого 2013 року за заявою ТОВ «Софт-Макс» роз`яснено рішення.
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 лютого 2013 року відмовлено в ухваленні додаткового рішення щодо частини вимог.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ТОВ «Софт-Макс» звернулося до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою у якій просило суд рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20.06.2013 року апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Софт-Макс» на рішення та ухвалу суду відхилені. Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 грудня 2012 року з виправленою ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 6 лютого 2013 року опискою, ухвала Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 лютого 2013 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Софт-Макс» до ОСОБА_6 , товариства з обмеженою відповідальністю «Бастіон-Юг», ОСОБА_7 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи управління ДАІ ГУ МВС України в Вінницькій області про визнання правочинів недійсними, визнання права власності на рухоме майно, визнання права на відчуження майна, вилучення майна, відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди залишено без змін.
Ухвалою Овідіопольського районного суду м.Одеси від 26.07.2013 року скасовані заходи забезпечення позову у зазначеній цивільній справі вжиті судом ухвалою суду від 29.10.2010 року шляхом зняття арешту з транспортного засобу марки «Mitsubishi» L-200 номер кузову НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_3 , 2007 року випуску, який належить на праві власності ОСОБА_3 .
Таким чином, спір стосовно зазначеного автомобіля вже вирішено судом, та рішення у справі набрало чинності, що дає неможливим повторне звернення до суду ТОВ «Софт-Макс» з цивільним позовом предметом якого є спірний автомобіль. В той же час, факт наявності вище зазначених судових рішень ТОВ «Софт-Макс» умисно скрило від слідчого судді при прийнятті ним рішення про арешт автомобіля та заборону його використання.
Крім того, це вже неодноразова спроба ТОВ «СОФТ-МАКС» безпідставно вимагати гроші з власника автомобіля MapKH«Mitsubishi» L-200 номер кузову НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_3 , 2007 року випуску, який належить на праві власності ОСОБА_3 , та чинити йому перепони у користуванні автомобілем.
У листопаді 2013 року, ТОВ «СОФТ-МАКС» звернулося до слідчого судці Малиновського районного суду м.Одеси з клопотанням у якому просило суд накласти арешт на автомобіль «Mitsubishi L200» номер кузову НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 та заборонити його використання будь-якій особі, в тому числі і особі на якій зареєстрований транспортний засіб, оскільки автомобіль на даний час знаходиться в експлуатації, що може привести до зменшення його товарної вартості та втрати, а також з метою забезпечення цивільного позову ТОВ «Софт-Макс» за кримінальним провадженням.
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 19.11.2013 року задоволено клопотання цивільного позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «СОФТ-МАКС» /м. Одеса, пров. Старокінний, 2/, про арешт майна, по кримінальному провадженню за номером ЄРДР 0005312 від 16.08.2013 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. Суд наклав арешт на майно, а саме на: автомобіль «Mitsubishi L200» номер кузову НОМЕР_1 , ОСОБА_8 НОМЕР_2 , який належіть на праві приватної власності ОСОБА_3 , та заборонив розпоряджатись та користуватись вказаним майном.
Не погодившись з зазначеною ухвалою слідчого судді ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про зняття арешту з автомобіля.
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 15.10.2014 року клопотання Адвоката ОСОБА_2 , що діє в інтересах ОСОБА_3 задоволено. Суд скасував арешт на автомобіль «Mitsubishi L200» номер кузову НОМЕР_1 , Д.Н. НОМЕР_2 , який належіть на праві приватної власності ОСОБА_3 . Судом скасована заборона накладена ухвалою від 19.11.2013 року у вигляді заборони розпоряджатися та користуватися вказаним автомобілем.
28.07.2016 року ТОВ «СОФТ-МАКС» звернулося до слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси з клопотанням у якому просило суд накласти арешт на автомобіль «Mitsubishi L200» номер кузову НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 та заборонити його використання будь-якій особі, в тому числі і особі на якій зареєстрований транспортний засіб, оскільки автомобіль на даний час знаходиться в експлуатації, що може привести до зменшення його товарної вартості та втрати, а також з метою забезпечення цивільного позову ТОВ «Софт-Макс» за кримінальним провадженням.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_9 від 04.08.2016 року задоволено клопотання цивільного позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «СОФТ-МАКС», м. Одеса, пров. Старокінний, 2, про арешт майна, по кримінальному провадженню за номером ЄРДР 0005312 від 16.08.2013 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.З ст.190 КК України. Суд наклав арешт на майно, а саме на: автомобіль «Mitsubishi L200» номер кузову НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 , який належіть на праві приватної власності ОСОБА_3 , та заборонив будь кому користуватись цим автомобілем.
Не погодившись з зазначеною ухвалою слідчого судді ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про зняття арешту з автомобіля.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 02.03.2017 року клопотання Адвоката ОСОБА_2 , що діє в інтересах ОСОБА_3 задоволено. Суд скасував арешт на автомобіль «Mitsubishi L200» номер кузову НОМЕР_1 , ОСОБА_8 НОМЕР_2 , який належіть на праві приватної власності ОСОБА_3 . Судом скасована заборона накладена ухвалою від 04.08.2016 року у вигляді заборони розпоряджатися та користуватися вказаним автомобілем.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Прокурор в судове засідання не з`явився.

Розглянувши клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Згідно п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких відноситься змагальність сторін.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

В п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 01.11.1996 р. № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» вказано наступне: «оскільки Конституція України, як зазначено в її статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституційні права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими. Вони визначають цілі і зміст законів та інших нормативно-правових актів, зміст і спрямованість діяльності органів законодавчої та виконавчої влади, органів місцевого самоврядування і забезпечуються захистом правосуддя.

Частинами першою, другою та четвертою ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦПК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадку та в порядку, встановлених законом.

Згідно із абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 173-174, 318-380 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту з автомобіля задовольнити.

Зняти арешт з автомобіля «Mitsubishi L200» номер кузову НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 , який належіть на праві приватної власності ОСОБА_3 та дозволити власнику автомобіля користуватися зазначеним автомобілем.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

19.02.2021