Провадження № 11-кп/4820/292/21
Категорія : ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Летичівського районного суду Хмельницької області від 01 лютого 2021 року, -

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області від 01 лютого 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зняття судимості .

Відмовляючи в задоволенні клопотання суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 20.03.2007 року засуджений вироком Апеляційного суду Хмельницької області за ст.ст.115 ч.2 п.п.6, 12, 187 ч.4, 289 ч.3, 357 ч.1 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, який набрав законної сили 13.11.2007 року, а тому засуджений ОСОБА_7 з 2007 року і по даний час відбуває покарання за вказаним вироком суду. Згідно із ст.91 КК України якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу. Зняття судимості до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу, не допускається у випадках засудження за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні кримінальні правопорушення.

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий судовий розгляд. Вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою. Вказує, що строк погашення судимості, на його думку, вже минув, оскільки 28.02.2006 року після відбуття призначеного йому покарання за попереднім вироком у виді 9 років позбавлення волі, з моменту його звільнення по теперішній час минуло 15 років. Свою вину у вчиненні злочинів, за які його засуджено вироком Апеляційного суду Хмельницької області від 20.03.2007 року до покарання у виді довічного позбавлення волі, він не визнавав і не визнає.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Летичівського районного суду Хмельницької області від 23.06.1998 року ОСОБА_7 засуджено за ст.ст.101 ч.3, 140 ч.2 КК України (1960 року) до покарання: за ч.3 ст.101 КК України 8 років позбавлення волі, за ч.2 ст.140 КК України 1 рік позбавлення волі з конфіскацією майна, що є його приватною власністю. У відповідності зі ст.42 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів визначено шляхом повного приєднання призначених покарань 9 років позбавлення волі у виправно-трудовій колонії посиленого режиму з конфіскацією усього майна, що є його приватною власністю. Строк покарання рахувати з 28 лютого 1998 року.

Ухвалою судової колегії в кримінальних справах Хмельницького обласного суду від 28.07.1998 року, вирок Летичівського районного суду Хмельницької області від 23.06.1998 року стосовно ОСОБА_7 залишено без змін, а касаційну скаргу засудженого - без задоволення.

24.01.2006 року постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області, вирок Летичівського районного суду Хмельницької області від 23.06.1998 року було переглянуто, виключено ч.2 ст.140 КК України та постановлено рахувати ОСОБА_7 засудженим за ч.3 ст.101 КК України до покарання виді позбавлення волі на строк 8 років.

28.02.2006 року по відбуттю строку покарання ОСОБА_7 було звільнено з місць позбавлення волі.

Згідно з довідки ГУНП в Хмельницькій області №22-18012021/68011 від 18.01.2021 року після звільнення від відбування покарання за вказаним вище вироком ОСОБА_7 20.03.2007 року засуджений вироком Апеляційного суду Хмельницької області за ст.ст.115 ч.2 п.п.6, 12, 187 ч.4, 289 ч.3, 357 ч.1 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, який набрав законної сили 13.11.2007 року, а тому засуджений ОСОБА_7 з 2007 року і по даний час відбуває покарання за вказаним вироком суду.

Відповідно до ч.1 ст.538 КПК України, після відбуття покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі суд, який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості з цієї особи за її клопотанням.

Згідно з ч.1 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотання (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з ч.8 ст.89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.90 КК України строки погашення судимості обчислюються з дня відбуття основного і додаткового покарання.

Згідно із ст.91 КК України якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу. Зняття судимості до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу, не допускається у випадках засудження за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні кримінальні правопорушення. Зняття судимості допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у статті 89 цього Кодексу. Порядок зняття судимості встановлюється Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №16 від 26.12.2003 року «Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості» погашення і зняття судимості є різними формами припинення стану судимості. Воно можливе лише за наявності передбачених ст.55 КК України 1960 року чи статтями 89, 108 КК України 2001 року підстав і за умови, що особа протягом строку погашення судимості не вчинить нового злочину. Погашення судимості не потребує посвідчення спеціальним рішенням суду чи іншим документом.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №16 від 26.12.2003 року «Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості», якщо особа, яка відбула покарання, до закінчення строку погашення судимості знову вчинила злочин, то відповідно до ч.5 ст.90 КК України перебіг цього строку переривається й останній обчислюється заново після фактичного відбуття покарання (основного й додаткового) за новий злочин. У таких випадках строки погашення судимості обчислюються окремо за кожний злочин.

Зняття судимості є правом, а не обов`язком суду. Тому, якщо з урахуванням обставин справи суд дійде висновку, що особа не довела свого виправлення, він вправі відмовити у знятті судимості.

З врахуванням обставин справи, суд дійшов правильного висновку про відсутність обставин, які б дали підстави прийти до безумовного і безспірного висновку про можливість зняття судимості з ОСОБА_7 , з чим погоджується колегія суддів суду апеляційної інстанції.

Доводи апелянта про незаконність рішення суду першої інстанції не заслуговують на увагу та спростовуються вищенаведеним, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Будь яких порушень норм матеріального та процесуального законодавства судом першої інстанції при прийнятті рішення по розгляду клопотання засудженого, колегія суддів не вбачає, та підстави для задоволення апеляційної скарги засудженого відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.407, 418, 419, КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Ухвалу Летичівського районного суду Хмельницької області від 01 лютого 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зняття судимості, залишити без змін, а апеляційну скаргу останнього без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді