Справа № 991/639/21
Провадження №11-сс/991/359/21
У Х В А Л А

08 червня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
особи, яка подала скаргу, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційні скарги ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 21.05.2021 про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову детектива від 14.01.2021 про закриття кримінального провадження № 0002272 від 12.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України в редакції від 05.04.2001,

В С Т А Н О В И Л А:
Слідчим Генеральної прокуратури України 17.05.2010 проти ОСОБА_5 порушено кримінальну справу № 49-2962 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України.
Вироком Погребищенського районного суду Вінницької області від 15.04.2016 її визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави по здійсненню правосуддя на 2 роки, конфіскацією усього належного їй на праві приватної власності майна та позбавленням 3 кваліфікаційного класу судді.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 25.07.2018 вирок скасовано у зв`язку з істотним порушенням норм процесуального закону, а кримінальну справу направлено прокурору для проведення додаткового розслідування (перегляд вироку здійснювався за положеннями КПК України в ред. 1960 року).
Заступником Генерального прокурора 12.09.2018 відомості про кримінальне правопорушення, що розслідувалось у кримінальній справі № 49-2962, внесено до ЄРДР згідно зі ст.214 чинного КПК України за номером 0002272.
Постановою слідчого прокуратури Рівненської області від 27.06.2019 кримінальне провадження № 0002272 від 12.09.2018 щодо одержання неправомірної вигоди суддею Житомирського районного суду Житомирської області ОСОБА_5 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368 КПК України.
Заступником прокурора Рівненської області 19.03.2020 скасовано постанову про закриття кримінального провадження від 27.06.2019 у зв`язку із не вжиттям всіх необхідних заходів для збирання доказів, не забезпеченням повного та всебічного досудового розслідування.

Здійснення досудового розслідування 20.03.2020 доручено детективам Національного антикорупційного бюро України.
Постановою детектива Національного антикорупційного бюро України від 14.01.2021 закрито кримінальне провадження № 0002272 від 12.09.2018 у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування.
ОСОБА_5 звернулася зі скаргою до Вищого антикорупційного суду, в якій просила скасувати вказану постанову. Вважає, що наявні у кримінальному провадженні докази є достатніми для висновку про відсутність у її діях ознак кримінального правопорушення. Однак детектив, закриваючи кримінальне провадження за закінченням строків досудового розслідування, не дав належної оцінки цим доказам та проігнорував вказівки Вінницького апеляційного суду, наведені в ухвалі від 25.07.2018, якою скасовано обвинувальний вирок по обвинуваченню її у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України.
На переконання ОСОБА_5 , дане кримінальне провадження підлягало закриттю прокурором у зв`язку з відсутністю в її діях складу злочину, тобто, з реабілітуючої підстави, а не за закінченням строків досудового розслідування.
Право оскаржити рішення детектива про закриття кримінального провадження ОСОБА_5 обґрунтувала тим, що після скасування відносно неї як підсудної обвинувального вироку та направлення справи на додаткове розслідування за положеннями КПК України 1960 року вона повернулася до статусу обвинуваченої. Обвинувальний висновок 2010 року існує до цього часу та за положеннями ст. 42 чинного на даний час КПК України вона наділена правами підозрюваного.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02.02.2021 ОСОБА_5 повернуто скаргу на постанову детектива про закриття кримінального провадження з тих причин, що вона не є заявником чи потерпілим, а тому не має права на оскарження такої постанови у кримінальному провадженні, у якому їй чи будь-якій іншій особі не повідомлено про підозру.
Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 12 травня 2021 року скасовано вказану ухвалу слідчого судді, а матеріали скарги направлено для розгляду до Вищого антикорупційного суду по суті.
За результатами розгляду ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 21 травня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову детектива від 14.01.2021 про закриття кримінального провадження № 0002272 від 12.09.2018.
Ухвала мотивована тим, що строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчився, жодній особі, в тому числі, ОСОБА_5 не повідомлено про підозру, а тому закриття детективом кримінального провадження відповідає вимогам ст. 284 КПК України.
Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_5 повторно подала апеляційну скаргу, просить її скасувати та ухвалити нову, якою скасувати постанову детектива від 14.01.2021 про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування. Закрити кримінальне провадження за відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.368 КК України.
Вважає, що слідчим суддею не виконані вказівки суду апеляційної інстанції, внаслідок чого залишилися нез`ясованими питання про те, чи було органом досудового слідства, прокурором після направлення кримінальної справи на додаткове розслідування зібрані або стороною захисту надані докази, які істотно впливають на обґрунтованість раніше пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення та достатні для закриття кримінального провадження за відсутністю складу злочину в її діях.
Адвокат ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити скаргу ОСОБА_5 .
Вважає ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою, що суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор просить відмовити в її задоволенні, оскільки детектив закриваючи кримінальне провадження виходив з того, що у ньому закінчився строк досудового розслідування. При цьому даною постановою ним не приймалось будь-яких рішень про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення. Крім того, у кримінальному провадженні ОСОБА_5 не повідомлено про підозру. Таким чином оскаржувана постанова не може бути підставою для визнання особи винною. Вважає необґрунтованими твердження ОСОБА_5 про те, що наявність постанови детектива перешкоджає їй будь-яким чином у поновленні прав чи реабілітації.
Прокурор та адвокат будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду апеляційних скарг в судове засідання не з`явилися. Прокурор просив розглянути скарги у його відсутність, у зв`язку з чим колегія суддів постановила здійснювати апеляційний розгляд без участі прокурора та адвоката.
Заслухавши ОСОБА_5 , яка підтримала в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження, серед іншого, є те, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, якщо: а) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; б) строк досудового розслідування закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Відповідно до ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені заявником або потерпілим рішення слідчого про закриття кримінального провадження, а рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, підозрюваним, його захисником.

Скасовуючи раніше ухвалу слідчого судді про повернення скарги, колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду вказала у своїй ухвалі від 12 травня 2021 року на те, що хоча детектив чи прокурор не повідомив ОСОБА_5 про підозру, вона наділена таким самим правом на захист як і підозрюваний, зокрема, правом на оскарження постанови про закриття кримінального провадження відповідно до ст.303 КПК України, оскільки воно стосується розслідування кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 була не тільки обвинувачена, а навіть засуджена вироком суду до позбавлення волі за його вчинення (згодом вирок скасовано апеляційним судом). При цьому, колегія суддів направила скаргу слідчому судді для розгляду по суті, визнавши її повернення таким, що поєднано з надмірним формалізмом.

Відмовляючи ОСОБА_5 у задоволенні скарги за результатами її розгляду по суті, слідчий суддя виходив з того, що строки досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчилися, про підозру нікому не повідомлено, а тому постанова про закриття такого провадження є законною, відповідає вимогам ст.284 КПК України.

Однак колегія суддів не погоджується з правильністю рішення слідчого судді, законність якого носить формальний характер, а по своїй суті воно суперечить вимогам ст.303 та завданням кримінального провадження, закріпленим статтею 2 КПК України.

Передбачене ст.303 КПК України право підозрюваного на оскарження постанови про закриття кримінального провадження в контексті завдань кримінального провадження означає, що слідчий суддя повинен перевірити доводи скарги стосовно підстав такого закриття.

Закриття кримінального провадження з підстав закінчення строків досудового розслідування є законним за умови, коли зібрані органом досудового розслідування, прокурором докази не є достатніми для його закриття на вимогу підозрюваного з підстав відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

У даному кримінальному провадженні, про що вже зазначалося колегією суддів при скасуванні попередньої ухвали слідчого судді про повернення скарги, ОСОБА_5 має таке ж право на оскарження постанови про його закриття як і підозрювана особа, а це право включає в себе можливість вимагати закриття кримінального провадження за відсутністю у раніше інкримінованому їй діянні складу кримінального правопорушення.

І хоча слідчий суддя не заперечив таке право ОСОБА_5 , формально прийняв до розгляду скаргу на постанову про закриття кримінального провадження та відмовив у її задоволенні, однак ці дії не можна вважати розглядом скарги по суті, оскільки відмова мотивована тим, що ОСОБА_5 не повідомлено про підозру та закінчився строк досудового розслідування.

Між тим, ОСОБА_5 не з цих підстав оскаржувала постанову про закриття кримінального провадження. ОСОБА_5 вважає, що кримінальне провадження має бути закрито за відсутністю в раніше інкримінованому їй діянні складу кримінального правопорушення, а не у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування, оскільки, на її переконання, для цього зібрано достатньо доказів.

Слідчий суддя дійсні підстави оскарження постанови про закриття кримінального провадження не перевірив, оцінки їм не дав, мотивів відхилення в ухвалі не навів.

За таких обставин колегія суддів дійшла переконання у тому, що хоча у задоволенні скарги ОСОБА_5 формально відмовлено, фактично вона залишилася не розглянутою, а тому оскаржувана ухвала не може вважатися законною і обґрунтованою та підлягає скасуванню.

В частині апеляційних вимог про скасування постанови детектива від 14.01.2021 про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, а також відносно закриття кримінального провадження за відсутністю в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.368 КК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмовити в їх задоволенні з таких причин.
Як зазначалося і в попередній ухвалі від 12.05.2021, Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду не може по суті розглянути скаргу на постанову детектива про закриття кримінального провадження, оскільки за результатами розгляду кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.368 КК України, Погребищенський районний суд Вінницької області на підставі усіх досліджених у справі доказів у їх сукупності ухвалив 15.04.2016 обвинувальний вирок. Суд апеляційної інстанції, хоча і скасував цей вирок, однак не закрив кримінальну справу за відсутністю події інкримінованого ОСОБА_5 злочину або відсутністю в її діях складу злочину (відповідно до ст.376 КПК України в редакції 1960 року), а направив справу на додаткове розслідування. Тобто, ухвалою апеляційного суду кримінальна справа направлена на додаткове розслідування, оскільки на основі наявних у справі та досліджених судом першої інстанції доказів ним не було встановлено підстав для її закриття за відсутністю в діях обвинуваченої складу злочину.
ОСОБА_5 усвідомлює і зазначає в апеляційній скарзі, що слідчий суддя, розглядаючи її скаргу, повинен з`ясувати питання про те, чи були органом досудового слідства, прокурором після направлення кримінальної справи на додаткове розслідування зібрані або стороною захисту надані докази, які істотно впливають на обґрунтованість раніше пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення та достатні для закриття кримінального провадження за відсутністю складу злочину в її діях.
Саме це є предметом розгляду слідчим суддею скарги ОСОБА_5 по суті, за результатами якого можна дійти висновку про законність або незаконність постанови детектива про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування.
Слідчий суддя фактично по суті скаргу не розглянув, а тому колегія суддів усунути таке порушення не може, оскільки її рішення оскарженню не підлягає, а відтак це порушило б право однієї із сторін, в залежності від того, на чию користь воно ухвалене, на апеляційне оскарження судового рішення як елемент права на справедливий суд, захищеного Європейською Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Висновок про те, що скарга по суті фактично не була розглянута слідчим суддею, зобов`язує колегію суддів на підставі п.6 ст.9 КПК України призначити її новий розгляд слідчим суддею.

Керуючись статтями 2, 9, 284, 303, 407, 418 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги ОСОБА_5 та її адвоката задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 21.05.2021 про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову детектива від 14.01.2021 про закриття кримінального провадження № 0002272 від 12.09.2018 скасувати та призначити новий розгляд скарги.
В іншій частині у задоволенні апеляційних скарг відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3