Провадження №1-кп/761/1516/2021
В И Р О К
іменем України

03 березня 2021 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000476 від 16.01.2020по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Вилок Виноградарського району Закарпатської області, громадянки України, не заміжньої, з середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, на утриманні має двох малолітніх дітей, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 11.10.2016 за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням статті 71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі, -
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимою, на шлях виправлення і перевиховання не стала, належних висновків для себе не зробила та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинила новий корисливий злочин за наступних обставин: 08.01.2020, приблизно о 08:00, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: місто Київ, вулиця Данила Щербаківського, буд.63 на зупинці громадського транспорту звернула увагу на ОСОБА_5 , у якої звисала жіноча сумочка з особистими речами, та дочекавшись прибуття тролейбусу, приблизно о 08:10, до якого почала проходити ОСОБА_5 , та скориставшись великим скупченням людей на зупинці громадського транспорту, непомітно для потерпілої та сторонніх осіб, таємно, повторно викрала з сумки речі: мобільний телефон марки «Xiomi» модель «Redmi 4» ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , вартістю 1950 гривень; чорний гумовий чохол для мобільного телефону марки «Xiomi» модель «Redmi 4, вартістю 200 гривень; сім-карту оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» з номером телефону НОМЕР_3 , вартістю 50 гривень, а всього на загальну суму 2200 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Крім цього, 20.01.2020, приблизно о 09:00, ОСОБА_4 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту по вулиці Вадима Гетьмана у місті Києві, де сіла до маршрутного таксі №227, яке їхало у напрямку станції метро «Шулявська». Перебуваючи у салоні вказаного маршрутного таксі, приблизно о 09:10, звернула увагу на раніше не відому їй ОСОБА_6 , у якої з правої передньої кишені виглядав мобільний телефон, який вирішила таємно викрасти та о 09:15 за адресою: АДРЕСА_2 , в салоні маршрутного таксі №227 ОСОБА_4 , скориставшись великим скупченням людей та тиснявою, непомітно для потерпілої та сторонніх осіб, таємно, повторно викрала з правої передньої кишені штанів ОСОБА_6 , належний їй мобільний телефон марки «Xiomi» модель «Мі А3», ІМЕІ: НОМЕР_4 , вартістю 3950 гривень, після чого вийшла з маршрутного таксі та розпорядилась викраденим на власний розсуд.

Будучи допитаною у судовому засіданні, обвинувачена свою вину беззаперечно визнала, дала показання по суті справи, які повністю відповідають обставинам, викладеним у даному вироку. Щиро розкаялась..

З урахуванням думки обвинуваченої, інших учасників кримінального провадження, із застосуванням вимог ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники кримінального провадження, суд визнав недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, розміру завданої шкоди у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченій роз`яснено, що у випадку не визнання таких обставин вона буде позбавлена права оскаржувати ці обставини в суді.
Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 185 КК України.
Вирішуючи питання про покарання, суд враховує положення ст.65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій їх небезпечності та даним про особу винного.
Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що остання на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судима.
Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставин, які згідно з ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.
Призначаючи обвинуваченій вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному каятті, дані, які характеризують її особу, те, що вона раніше судима, має постійне місце реєстрації та проживання, не працює, на утриманні має двох малолітніх дітей.

Судом також враховуються положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За сукупністю обставин вчинення злочину, його ступеню тяжкості, даних про особу обвинуваченої, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нею нових злочинів застосування до неї покарання у виді позбавлення волі у межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України із звільненням її від відбування покарання з іспитовим строком на підставі статті 75 КК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження відсутні.

Процесуальні витрати, які складаються із залученням експертів, на загальну суму 942,06 гривень, підлягають стягненню з обвинуваченої.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено, в наданих матеріалах прокурором матеріалах відомості про речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 110, 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю в 2 роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї відповідно до ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Процесуальні витрати, які складаються із витрат, пов`язаних на залучення експертів на загальну суму 942 гривні 06 копійок стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії вироку з урахуванням положень ч.3 ст.349 КПК України.
Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1