Справа № 466/4924/20
У Х В А Л А

іменем України

22 квітня 2021 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі

головуючий суддя ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

склад учасників справи:
прокурор ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_5
захисник обвинуваченого
(договір про надання правових послуг від) адвокат ОСОБА_6

Провадження № 1кп/466/227/21

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Львова матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000511 від 24.06.2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акта прокурору (клопотання від 25.02.2021 року т.2 а.с. 74 - 81),-

встановив:
У провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходяться обвинувальний акт за матеріалами кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000511від 24.06.2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
На адресу Шевченківського районного суду м. Львова 25.02.2021 року надійшло клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акта прокурору (а.с. 74-81).
Клопотання обґрунтовує тим, що:
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 07.09.2020 року задоволено клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 та повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000511 від 24.06.2020 року у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України.
Судом встановлено, що формулювання обвинувачення не відповідало вимогам КПК України, було некоректним, оскільки не містило даних про час, місце та інші обставини вчинення злочину, що порушувало право обвинуваченого знати в чому саме він обвинувачується, внаслідок чого не мав можливості захищатися від пред`явленого йому обвинувачення.
Рішення суду про повернення обвинувального акта повністю підтримано Львівським апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги прокурора.
Таким чином, прокурор, у відповідності до ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 07.09.2020 року, при повторному направленні до суду обвинувального акта, повинен усунути допущені порушення та сформулювати обвинувачення так, щоб воно відповідало вимогам КПК України, було конкретним та зрозумілим для обвинуваченого.
08 грудня 2020 року до Шевченківського районного суду м. Львова надійшов обвинувальний акт від 07.12.2020 року у кримінальному провадженні №0000511 від 24.06.2020 року, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Вивченням обвинувального акта встановлено, що прокурором не усунуті зазначені в ухвалі Шевченківського районного суду м. Львова від 07.09.2020 року порушення, так як при його складенні не дотримано вимог ст. 91, п.5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки обвинувачення сформульовано не конкретно та незрозуміло для обвинуваченого, що є підставою для його повернення прокурору:
-складений слідчим та скерований до суду обвинувальний акт не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства у зв`язку з не конкретизованістю обвинувачення, при викладенні в обвинувальному акті відносно ОСОБА_5 формулювання щодо фактичних обставин справи;
-обвинувальний акт у кримінальному провадженні не містить конкретних даних про кримінальне правопорушення;
-в обвинувальному акті не зазначено, які саме конкретні дії вчиняв та, які саме вислови озвучував ОСОБА_5 щодо ОСОБА_7 , що могли б вказувати на наявність ознак схиляння до надання неправомірної вигоди;
-в обвинувальному акті відсутні дані щодо розміру неправомірної вигоди, яку нібито ОСОБА_5 вимагав від ОСОБА_7 ;
-викладена в обвинувальному акті правова кваліфікація, не відповідає викладеним фактичним обставинам та формулюванню обвинувачення;
-в обвинувальному акті не вказано конкретного обґрунтування суми та способу вимагання, одержання та місця, де було виявлено неправомірну вигоду.
-не містить інформації у реєстрі розписки ОСОБА_5 та його захисника про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування не долучено, що є порушенням вимог ч. 4 ст. 291 КПК України та є підставою для повернення обвинувального акта прокурору;
-обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується викладене сумбурно, непослідовно, не конкретно, та незрозуміло, з розривом дій в часі, що є важким для сприйняття та порушує право обвинуваченого на захист.
Таким чином вважає, що відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій особи унеможливлює якісний і повний її захист, і як наслідок, має бути беззаперечною підставою для скасування вироку, адже відповідно до ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи виправданою або винуватою в мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів, статті відповідного закону, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, адже правова норма кваліфікації має відповідати формулюванню обвинувачення.
З врахуванням викладеного захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 просить клопотання задовольнити та повернути обвинувальний акт прокурору.
В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 просив клопотання задовольнити та повернути обвинувальний акт прокурору.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав свого захисника та просив клопотання задовольнити.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 подав заперечення на клопотання про повернення обвинувального акту та просив відмовити у задоволенні клопотання захисника, пославшись на таке:
-що на стадії досудового розслідування обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акту, що містить офіційну, сформовану на досудовому розслідуванні версію про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність;
-щодо конкретності змісту повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому;
-деталізованість обвинувачення, не є абсолютною величиною, а обмежується обсягом відомостей, які встановлені під час досудового розслідування та вказують на обов`язкові (конститутивні) ознаки злочину, який особі інкриміновано;
-наведені фактичні дані, які у своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з обов`язкових елементів складу кримінального правопорушення (об`єктивних (об`єкт, об`єктивна сторона) і суб`єктивних (суб`єкт, суб`єктивна сторона)) та додаткових (кваліфікуючих) що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
Вивчивши клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , заслухав думку обвинуваченого ОСОБА_5 , який підтримав свого захисника, доводи прокурора, оцінив в сукупності наведені докази та кожен окремо на обґрунтування позиції учасників кримінального провадження, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів на які посилаються учасники кримінального провадження, як на докази та обґрунтування поданих до суду клопотань, суд дійшов висновку що клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , яке підтверджено належними доказами, на думку суду є обґрунтованим.
Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:
1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України;
2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України;
3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України;
4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;
5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Так, одним із завдань кримінального провадження у відповідності до положень ст. 2 КПК України є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.
Обов`язок перевіряти обвинувальний акт на відповідність вимогам закону покладається на суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні. У випадку, якщо обвинувальний акт не відповідає ст. 291 КПК України, суд, згідно вимог п.3 ч. 3 ст. 314 КПК України повинен повернути прокурору обвинувальний акт.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт - процесуальне рішення, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.
При цьому обвинувачення, згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.
Судовий розгляд, як передбачено вимогами ч. 1 ст. 337 КПК України, проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Вичерпні вимоги до обвинувального акта викладені в ст. 291 КПК України.
Зокрема, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Формулювання обвинувачення повинно містити посилання на обставини, які у відповідності до ст. 91 КПК України входять до предмету доказування, це подія злочину, форма вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої правопорушенням.
Пред`явлене особі обвинувачення має бути конкретним і містити дані про час, місце та інші обставини вчинення злочину, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від пред`явленого їй обвинувачення. Таке право гарантується п. (а) ч.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 р., згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є зокрема охорона прав і законних інтересів всіх учасників провадження, а також забезпечення швидкого і повного судового розгляду з тим, щоб, зокрема, до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, у тому числі під час формулювання обвинувачення, знати суть якого є беззастережним правом обвинуваченого (підозрюваного). Недотримання цих принципів є неприпустимим.
На думку суду вбачається, що в обвинувальному акті внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000511 від 24.06.2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, - при формулюванні обвинувачення прокурором належним чином не дотримано вимог ст. 291 КПК України.
Зазначене вказує на істотну неконкретність обвинувачення, що не можливо усунути під час підготовчого засідання в суді та позбавляє суд прийняти законне та обґрунтоване рішення по даній справі.
Наведені істотні порушення вимог КПК України не дають суду підстав для призначення судового розгляду даного кримінального провадження на підставі обвинувального акту внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000511 від 24.06.2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, - у зв`язку з чим вказаний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених недоліків.
На підставі викладеного та керуючись : ст.ст. 291, 314 КПК України,-

постановив:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акта прокурору від 25.02.2021 року - задовольнити.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000511 від 24.06.2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - повернути прокурору ОСОБА_4 .
Апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвали суду першої інстанції - протягом семи днів з дня її оголошення.
Апеляційна скарга подається на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення, а саме до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова .
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали (постанови) суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Повний текст ухвали складено 05 травня 2021 року.

Суддя ОСОБА_1