ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1443/21 Справа № 186/115/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000362 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 24 березня 2021 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Першотравенськ, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, не працюючого, освіта середня, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуваючого, раніше судимого:
- 13.07.2007 року Селидівським міським судом Донецької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
- 02.10.2009 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України, на підставі ст.71 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 14.02.2013 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.187 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі;
- 19.03.2013 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.187 КК України, на підставі ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі, з конфіскацією майна, звільнений по відбуттю покарання 30.10.2019 року;
- 11.09.2020 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України, до покарання у виді 4 років позбавлення волі;
- 25.01.2021 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 24 березня 2021 року ОСОБА_7 визнано винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.
ОСОБА_7 визнано винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком 2 (два) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням покарання призначеного вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 21 січня 2021 року, призначено покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України по сукупності вироків шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком не відбутої частини покарання за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2020 року, остаточно призначено до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 вирішено рахувати з моменту його фактичного затримання з 08:00 години 03 березня 2021 року.
Цивільний позов до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок злочину задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування шкоди заподіяної злочином 24 098 (двадцять чотири тисячі дев`яносто вісім) гривень 00 копійок.
Вирішена доля речових доказів та процесуальних витрат у відповідності вимог закону.
Цим вироком, дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, ч. 1 ст. 357 КК України за ознаками викрадення офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів.
За обставин, встановлених судом та викладених в мотивувальній частині вироку, 10 серпня 2020 року приблизно о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_9 , де за усною домовленістю з останнім проводив ремонт відкосів у квартирі. У спальній кімнаті ОСОБА_7 , побачив мобільний телефон марки Honor 8A, модель JAT-LX1 чорного кольору, imei-1) НОМЕР_1 , imei-2) НОМЕР_2 , де у нього виник умисел на повторне, таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_7 , на 10 серпня 2020 року приблизно о 10 годині 00 хвилин, перебуваючи в спальній кімнаті кв. АДРЕСА_2 , де проводив ремонт відкосів, побачивши мобільний телефон марки Honor 8A чорного кольору, поклав його в кишеню своїх штанів. Таким чином, обернувши його у своє користування. Чим завдав матеріального збитку ОСОБА_9 в розмірі 2 041 гривню 91 копійку.
Не зупинившись на скоєному, 10 серпня 2020 року приблизно о 11 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_9 , де за усною домовленістю з останнім проводив ремонт відкосів у квартирі. У спальній кімнаті ОСОБА_7 , побачив картку АТ КБ ПриватБанк НОМЕР_3 , яка належала ОСОБА_9 , в цей час у ОСОБА_7 , виник злочинний умисел, спрямований на викрадення вищевказаної пластикової картки, за допомогою якої можливо провести операції по зняттю грошових коштів з банкоматів АТ КБ «ПриватБанк». Пластикова картка АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_3 , згідно положень ст. 1 ЗУ «Про інформацію», ст. 14 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст. 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом.
Реалізуючи свій умисел, переслідуючи мету наживи, діючи умисно, ОСОБА_7 , 10 серпня 2020 року приблизно о 11 годині 00 хвилин знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , переконавшись в тому, що його дії є непомітними для потерпілого ОСОБА_9 , таємно шляхом вільного доступу викрав належну йому пластикову карту АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_3 , яка згідно положень ст. 1 ЗУ «Про інформацію», ст. 14 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст. 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом. Після чого, ОСОБА_7 , обернувши викрадену пластикову картку у своє користування, покинув місце скоєння кримінального правопорушення.
Крім того, 06.09.2020 року приблизно о 00 годині 00 хвилин у ОСОБА_7 , виник умисел на повторне, таємне викрадення чужого майна, а саме грошей з банківських карток АТ КБ «ПриватБанк», які належать ОСОБА_9 , за допомогою викраденого мобільного телефону марки Honor 8A, модель JAT-LX1 чорного кольору, imei-1) НОМЕР_1 , imei-2) НОМЕР_2 , на якому був мобільний додаток Приват-24, зі збереженим паролем.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_7 , 06.09.2020 року приблизно о 00 годині 00 хвилини, за допомогою мобільного додатку Приват-24, увійшов до особистого кабінету ОСОБА_9 та збільшив кредитний ліміт на картці АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_3 , яка належала ОСОБА_9 , до 12 000 гривень. Потім, 06.09.2020 року о 14 годині 22 хвилини за допомогою банкомату АТ КБ «ПриватБанк», розташованого в магазині «Хімтовари» за адресою: вул. Шахтарської Слави, 40, м. Першотравенська, Дніпропетровської області, з картки АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_3 зняв грошові кошти в розмірі 11 000 гривень.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 07.09.2020 року ОСОБА_7 , за допомогою мобільного додатку Приват-24, увійшов до особистого кабінету Приват-24 ОСОБА_9 та здійснив ряд операцій поповнення номерів мобільних телефонів з картки АТ КБ «ПриватБанку» НОМЕР_3 , а саме:
- 07.09.2020 року о 07 годині 33 хвилини поповнення номеру мобільного телефону ОСОБА_10 НОМЕР_4 на суму 204 грн., (яка є донькою ОСОБА_11 );
- 07.09.2020 року о 07 годині 51 хвилину, поповнення номеру мобільного телефону ОСОБА_12 НОМЕР_5 на суму 204 грн., (яка є донькою ОСОБА_11 );
- 07.09.2020 року о 16 годині 25 хвилин, поповнення номеру мобільного телефону ОСОБА_10 НОМЕР_4 , на суму 124 гривні.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 11 532 гривні.
Окрім цього, 21.09.2020 року приблизно о 15 годині 50 хвилини у ОСОБА_7 , виник злочинний умисел на повторне, таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з банківських карток АТ КБ «ПриватБанк», які належать ОСОБА_9 , за допомогою особистого кабінету Приват-24.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 21.09.2020 року приблизно о 15 годині 50 хвилини, ОСОБА_7 , увійшовши до особистого кабінету Приват-24, ОСОБА_9 , звернув увагу на те, що на картку «для виплат» АТ КБ «ПриватБанку» № НОМЕР_6 ОСОБА_9 було нараховано пенсію, в розмірі 12 566 гривень. Після чого ОСОБА_7 , 21.09.2020 року о 15 годині 53 хвилини з картки «для виплат» АТ КБ «ПриватБанку» № НОМЕР_6 здійснив переказ грошових коштів на картку «Універсальна» АТ КБ «ПриватБанку» НОМЕР_3 в розмірі 10 500 гривень.
21.09.2020 року о 15 годині 56 хвилин, за допомогою банкомату АТ КБ «ПриватБанк», розташованого в магазині «Шахтар» за адресою: вул. Шкільна 25-г, м. Першотравенська, Дніпропетровської області, з картки АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_3 , яку викрав у ОСОБА_9 , зняв грошові кошти в розмірі 10 000 гривень.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_7 21.09.2020 року о 19 годині 19 хвилин з картки АТ КБ «ПриватБанку» № НОМЕР_6 на картку АТ КБ «ПриватБанку» НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_9 , перевів 1 074 гривні. Після цього 21.09.2020 року о 20 годині 05 хвилин, за допомогою банкомату АТ КБ «ПриватБанк» розташованого в приміщенні універмагу «Ювілейний» за адресою: вул. Шахтарської Слави, 22, м. Першотравенська, Дніпропетровської області, з картки АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_3 зняв грошові кошти в розмірі 1 000 гривень.
Продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_7 21.09.2020 року о 20 годині 06 хвилин, за допомогою банкомату АТ КБ «ПриватБанк» розташованого в приміщенні універмагу «Ювілейний» за адресою: вул.Шахтарської Слави, 22, м. Першотравенська, Дніпропетровської області, з картки АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_3 зняв грошові кошти в розмірі 100 гривень.
21.09.2020 року о 21 годині 20 хвилин з картки АТ КБ «ПриватБанку» № НОМЕР_6 на картку АТ КБ «ПриватБанку» НОМЕР_3 перевів 980 гривень.
21.09.2020 року о 21 годині 26 хвилин, за допомогою особистого кабінету Приват-24 ОСОБА_9 , поповнив мобільний телефон НОМЕР_7 , в розмірі 154 гривні.
21.09.2020 року о 21 годині 53 хвилини ОСОБА_7 за допомогою банкомату АТ КБ «ПриватБанк», розташованого в магазині «Хімтовари» за адресою: вул. Шахтарської Слави, 40, м. Першотравенська, Дніпропетровської області, з картки АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_3 зняв грошові кошти в розмірі 500 гривень.
21.09.2020 року о 21 годині 54 хвилини, ОСОБА_7 за допомогою банкомату АТ КБ «ПриватБанк» розташованого в магазині «Хімтовари» розташованого за адресою: вул. Шахтарської Слави, 40, м. Першотравенська, Дніпропетровської області, з картки АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_3 зняв гроші в розмірі 250 гривень.
21.09.2020 року о 22 годині 04 хвилини ОСОБА_7 , увійшов до особистого кабінету Приват 24 ОСОБА_9 та з картки АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_3 поповнив мобільний телефон НОМЕР_7 на 22 гривні. Також, 21.09.2020 року ОСОБА_7 о 23 годині 05 хвилин, знову поповнив мобільний телефон НОМЕР_7 на 22 гривні.
Потім, продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_7 , 22.09.2020 року о 10 годині 33 хвилини, поповнив мобільний телефон НОМЕР_7 на 22 гривні, з картки АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_3 .
Викраденими грошовими коштами ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 12 566 гривень.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначення покарання, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком та вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 25.01.2021 року, більш суворим покаранням, призначеним вироком цього ж суду від 11.09.2020 року, визначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
За ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 25.01.2021 року, визначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за новим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2020 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що як вбачається з вступної частини оскаржуваного вироку ОСОБА_7 засуджений вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 11.09.2020 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, та вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 25.01.2021 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.
У цьому провадженні кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, ОСОБА_7 вчинив 10.08.2020 року, тобто до ухвалення вироку Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 11.09.2020 року та вироку Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 25.01.2021 року, останній епізод кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України 21.09.2020 року, тобто в період невідбутої частини покарання за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 11.09.2020 року та до ухвалення вироку цього ж суду від 25.01.2021 року.
Проте, суд першої інстанції не розмежував стадій та порядку призначення покарання і водночас застосував правила ч. 4 ст. 70 КК України та ч. 1 ст. 71 КК України, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги сторони обвинувачення, просив апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.
Обвинувачений не заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони обвинувачення.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши думку учасників, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Враховуючи, що висновки суду у вироку стосовно фактичних обставин вчинених кримінальних правопорушень, доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, правильність правової кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.
Доводи прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність колегія суддів вважає такими, що знайшли підтвердження при здійсненні апеляційного розгляду.
Частина 4 статті 70 КК України, застосовується в разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що особа винна ще й в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку. При цьому суд зобов`язаний в остаточне, призначене за сукупністю кримінальних правопорушень, покарання зарахувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Згідно з правовою позицією Обєднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, що міститься у постанові від 25.06.2018 року, справа № 511/371/16-к та з рекомендаціями, що містяться у п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», за їх змістом у разі, коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК України: спочатку за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього за правилами ч. 4 ст. 70 КК України; потім за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно за сукупністю вироків відповідно до ч. 1 ст. 71 цього Кодексу.
Цих вимог кримінального закону суд першої інстанції не дотримався.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 11.09.2020 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, та вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 25.01.2021 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.
В межах кримінального провадження, яке переглядається судом апеляційної інстанції, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, ОСОБА_7 вчинив 10.08.2020 року, тобто до ухвалення вироку Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 11.09.2020 року та вироку Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 25.01.2021 року, а останній епізод кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України 21.09.2020 року, тобто в період невідбутої частини покарання за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 11.09.2020 року та до ухвалення вироку Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 25.01.2021 року.
Проте, суд першої інстанції не розмежував стадій та порядку призначення покарання і водночас застосував правила ч. 4 ст. 70 КК України та ч. 1 ст. 71 КК України до всіх кримінальних правопорушень, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою, зокрема, скасування судового рішення, є неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.
За таких обставин апеляційний суд визнає вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_7 таким, що підлягає скасуванню в частині призначеного покарання з постановленням нового вироку в частині призначення ОСОБА_7 покарання, передбаченого санкціями ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.
Таким чином, апеляційна скарга першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції - скасуванню.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 24 березня 2021 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України - скасувати в частині призначеного покарання.
Призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком та вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 25.01.2021 року, більш суворим покаранням, призначеним вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 11.09.2020 року, призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
Призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 25.01.2021 року, призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за новим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 11.09.2020 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 1 місяць.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4