Справа № 307/1787/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

23.06.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань - ОСОБА_4 ,
та інших учасників судового розгляду : адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/98/21, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 квітня 2021 року задоволено погоджене з прокурором клопотання старшого слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області (далі - слідчий) та накладено арешт на майно, а саме: на земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:0039, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2306 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,
шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаною земельною ділянкою.
З матеріалів судового провадження вбачається, що 21 квітня 2021 року старший слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 звернувся з погодженим прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_8 на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного 17 березня 2021 року до ЄРДР за №0000296 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, клопотанням до слідчого судді про накладення арешту на майно. Відповідно до клопотання, невстановлена особа внесла недостовірні відомості в архівні витяги Великоуглянської сільської ради, у яких вказала завідомо неправдиві відомості в розділі «Інформація про хід приватизації земельних ділянок у с. В. Уголька станом на 01.01.2000 року», а саме зазначила, що ОСОБА_9 , мешк. АДРЕСА_2 , має одну ділянку для приватизації, площею 0,50 га, в т.ч. одна ділянка площею 0,25 га для житлового будівництва та одна ділянка, площею 0,25 для підсобного господарства, а ОСОБА_6 , мешк. АДРЕСА_3 , має одну ділянку для приватизації, площею 0,40 га, в т.ч. одна ділянка площею 0,1694 га для житлового будівництва та 0,2306 для підсобного господарств. Відповідно до змісту заяви представника Карпатського біосферного заповідника, ОСОБА_6 , мешк. АДРЕСА_3 та ОСОБА_9 , мешк. АДРЕСА_2 , отримавши в архівному відділі Тячівської РДА витяги щодо наявності рішення 10 сесії 23 скликання Великоугольської сільської ради № 2 від 24.05.2000 року «Про передачу земельних ділянок громадян с. В. Уголька» з інформацією про хід приватизації, де зазначалося, що ОСОБА_9 (без зазначення адреси) має одну ділянку для приватизації, площею 0,85 га, в т.ч. одна ділянка, площею 0,25 га для житлового будівництва та одна ділянка площею 0,60 для підсобного господарства, а ОСОБА_6 ( без зазначення адреси), має одну ділянку для приватизації площею 0,20 га, в т.ч. одна ділянка площею 0,20 га для житлового будівництва, змінили архівні витяги ІНФОРМАЦІЯ_2 витяги Великоуглянської сільської ради, у яких зазначили завідомо неправдиві відомості в розділі «Інформація про хід приватизації земельних ділянок в с. В. Уголька станом на 01.01.2000 року, а саме зазначили, що ОСОБА_9 , мешк. АДРЕСА_2 , має одну ділянку для приватизації площею 0,50 га, в т.ч. одна ділянка площею 0,25 га для житлового будівництва та одна ділянка площею 0,25 для підсобного господарства, а ОСОБА_6 , мешк. АДРЕСА_3 , має одну ділянку для приватизації площею 0,40 га, в т.ч. одна ділянка площею 0,1694 га для житлового будівництва та 0,2306 для підсобного господарства. Зазначені архівні витяги були підписані сільським головою ОСОБА_10 і разом з виданими ним довідками про те, що зазначені земельні ділянки відповідають рішенню № 2 від 24.05.2000 року, ці документи ОСОБА_6 та ОСОБА_9 були подані землевпорядній фірмі (підприємцю ОСОБА_11 ), і на підставі цих правовстановлюючих документів підприємцем ОСОБА_11 було виготовлено технічні документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) чотирьох ділянок, а далі сільським головою погоджено ці технічні документації із землеустрою і відомості про них внесено до Державного кадастрового реєстру (сформовано як об`єкт права власності), присвоєно кадастрові номери. Тобто, на думку слідчого, ці документи стали підставою для формування в державному земельному кадастрі земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий № :02:001:0039, призначеної для ведення особистого селянського господарства, пл. 0,2306 га, кадастровий № :02:001:0041, призначеної для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, пл. 0,2500 га, кадастровий № :02:001:0042, призначеної для ведення особистого селянського господарства, пл. 0,2500 га, а потім ці ділянки були передані у власність ОСОБА_9 та ОСОБА_6 та зареєстровані в реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до витягу з рішення Великоугольської сільської ради 10 сесії ХХІІІ скликання від 24.05.2000 ОСОБА_6 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1694 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельну ділянку площею 0,2306 га для ведення особистого підсобного господарства. Даний Витяг виданий та посвідчений Великоугольським сільським головою ОСОБА_10 . Відповідно до архівного Витягу № 98 від 28.10.2018, що виданий начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_12 , ОСОБА_6 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0.20 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Висновком експерта №15/195 від 30.09.2020 підтверджується, що частина земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:0039, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , призначена для ведення особистого селянського господарства, накладається на землі Карпатського біосферного заповідника, визначені Державним актом серії І ЗК 001682. Згідно з висновком почеркознавчої експертизи № СЕ-19/107-21/2582-ПЧ від 31.03.2021, підпис у Витягу з рішення 10 сесії ХХІІІ скликання Великоугольської сільської ради №2 від 24.05.2000 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам с. Велика Уголька» між записами «Сільський голова» та « ОСОБА_10 », відповідно до якого ОСОБА_6 передано у приватну власність вищевказані земельні ділянки, виконаний Великоугольським сільським головою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , підпис у Витягу з рішення 10 сесії ХХІІІ скликання Великоугольської сільської ради № 2 від 24.05.2000 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам с. Велика Уголька» між записами «Сільський голова» та « ОСОБА_10 », згідно якого ОСОБА_6 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1694 га та земельну ділянку площею 0,2306 га, який міститься у технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_6 для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :02:001:0039, виконаний Великоугольським сільським головою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . У клопотанні також вказується на те, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0039, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, є безпосереднім предметом злочинного посягання, визнана речовим доказом у кримінальному провадженні №0000296, і тому виникла необхідність у накладенні на неї арешту з метою недопущення подальшого її відчуження та розпорядження нею, що надалі може призвести до труднощів при поверненні даної земельної ділянки до земель комунальної власності Углянської сільської ради, та унеможливить відшкодування шкоди у кримінальному провадженні. З огляду на наведене, слідчий просить накласти на неї арешт шляхом заборони розпоряджатися земельною ділянкою та відчужувати її.

В ухвалі слідчий суддя вказує на те, що кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 366 КК України було вчинено, що слідчим, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, доведено слідчому судді необхідність арешту земельної ділянки правову підставу для накладення арешту на майно, та можливість використання її як речового доказу у кримінальному провадженні. З метою збереження земельної ділянки як речового доказу, й відповідно задля повного, об`єктивного та всебічного досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя вважав, що клопотання є обґрунтованим, тому підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , зазначає, що ухвала є незаконною, її зміст не відповідає фактичним обставинам справи, а тому просить її скасувати. Стверджує, що слідчим суддею не взято уваги те, що строк досудового розслідування цього провадження закінчився 18 березня 2021 року, а постанову про визнання зазначеної земельної ділянки речовим доказом слідчий приймає 05 квітня 2021 року. При цьому апелянт зазначає, що на час подання апеляційної скарги у матеріалах провадження відсутні дані про те, що кому-небудь з учасників провадження було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Також на думку адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , у клопотанні слідчого та в оскаржуваній ухвалі викладені відомості, що не відповідають фактичним обставинам справи. В обґрунтування доводу апелянт вказує, що жодних доказів тимчасового вилучення земельної ділянки ані у матеріалах провадження, ані у матеріалах, наданих слідчому судді, немає. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, у задоволенні клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна відмовити.

Заслухавши доповідь судді про зміст ухвали, вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 , на підтримання апеляційних вимог, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора та власника майна ОСОБА_6 , неявка яких, з огляду на положення ст. 405 цього Кодексу, не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги, що: прокурор та власник майна ОСОБА_6 належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги; в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища власника майна; від вказаних осіб не надходило заяв чи клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день та відомостей про поважність причин їх неявки; у розгляді судового провадження бере участь представник власника майна адвокат ОСОБА_5 , який подав апеляційну скаргу, і який не заперечував щодо її розгляду без участі власника майна та прокурора.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів із метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладеним арешт у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом витребування необхідної інформації в Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя в ухвалі повинен зазначити заборону відчуження, розпорядження або користування та вказівку на таке майно. При цьому заборона використання майна чи заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у тих випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання про накладення арешту на майно земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:0039, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2306 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності ОСОБА_6 , слідчим суддею взяті до уваги положення Конституції України, дотримані вимоги кримінального процесуального закону та принцип верховенства права, закладений у Європейській Конвенції з захисту прав людини та основоположних свобод та Рішеннях Європейського Суду з прав людини, ретельно перевірені доводи клопотання й постановлено судове рішення, яке з огляду на вказані норми права визнається законним та обґрунтованим.

Так, перевіривши доводи клопотання та викладені у судовому рішенні висновки, колегія судів погоджується з твердженнями слідчого судді про те, що матеріали провадження містять достатньо даних, які вказують на відповідність зазначеного слідчим у клопотанні майна земельної ділянки критеріям, передбаченим у ст. 98 КПК України, а відповідно й можливості його використання стороною обвинувачення як доказу в кримінальному провадженні, у зв`язку з чим, із метою належного забезпечення потреб досудового розслідування, зокрема, для збереження речових доказів, а також для забезпечення можливості органу досудового розслідування провести всі необхідні слідчі дії з речовими доказами, на земельну ділянку необхідно накласти арешт.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення, колегія суддів бере до уваги те, що вказане вище майно - земельна ділянка, кадастровий номер :02:001:0039, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2306 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності ОСОБА_6 , на яку накладено арешт, відповідає зазначеним у ст. 98 КПК України критеріям і може мати значення для встановлення обставин кримінального провадження; що органом досудового розслідування доведено існування передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України ризиків та достатність підстав вважати, що такі ризики мають місце.

Як убачається із приєднаних до клопотання матеріалів, у провадженні слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 перебуває кримінальне провадження за № 0000296, відомості про кримінальне правопорушення в якому 17.03.2020 внесені до ЄРДР за ознаками діяння, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Встановлені органом досудового розслідування та зазначені в клопотанні слідчого обставини підтверджуються доданими до клопотання доказами, зокрема копіями заяви про вчинений злочин (а. с. п. 6-7), листа ДП «Закарпатгеодезцентр» (а. с. п. 8-9), витягу із рішення Великоугольської сільської ради від 24.05.2000 (а. с. п. 10), довідки Великоугольської сільської ради від 03.01.2017 (а. с. п. 11), архівного витягу Рішення № 2 від 24.05.2000 Великоугольської сільської ради (а. с. п. 12), висновку експерта від 30.09.2020 (а. с. п. 15-19), протоколу 10 сесії 23 скликання Великоугольської сільської ради від 24.05.2000 (а. с. п. 21), рішення № 2 від 24.05.2000 про передачу земельних ділянок у приватну власність гр. с. В. Уголька (а. с. п. 22-23), інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а. с. 24-26).

Відповідно до постанови слідчого від 05.04.2021 земельна ділянка, кадастровий номер :02:001:0039, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2306 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності ОСОБА_6 , визнана речовим доказом у кримінальному провадженні.

Беручи до уваги наведене, колегія судів погоджується з висновком слідчого судді про те, що прокурором доведено необхідність накладення арешту на майно земельна ділянка, кадастровий номер :02:001:0039, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2306 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності ОСОБА_6 , яке саме по собі та з іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, в ході якого органу досудового розслідування необхідно провести відповідні експертизи, у зв`язку із чим, саме із метою збереження речових доказів, майно підлягає арешту. При цьому береться до уваги те, що земельна ділянка може бути відчужена.

Доводи апеляційної скарги про те, що: строк досудового розслідування цього провадження закінчився 18 березня 2021 року, а постанову про визнання зазначеної земельної ділянки речовим доказом слідчий приймає 05 квітня 2021 року; у матеріалах провадження відсутні дані про те, що кому-небудь з учасників провадження було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, - апеляційний суд із урахуванням наведеного вище відхиляє як такі, що не впливають на висновки слідчого судді про необхідність накладення арешту на земельну ділянку.

Із урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги про те, що у клопотанні слідчого та в оскаржуваній ухвалі викладені відомості, які не відповідають фактичним обставинам справи, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження.

Разом із тим, як необґрунтовані й безпідставні апеляційний суд не бере до уваги й доводи апеляційної скарги про те, що жодних доказів тимчасового вилучення земельної ділянки ані у матеріалах провадження, ані у матеріалах, наданих слідчому судді, немає.

На інші доводи, які б давали підстави для скасування судового рішення в апеляційній скарзі не вказується.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення, колегія суддів бере до уваги те, що вищевказане майно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК України критеріям і може мати значення для встановлення обставин кримінального провадження; що органом досудового розслідування доведено існування передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України ризиків та достатність підстав вважати, що такі ризики мають місце; що вказане майно постановою слідчого від 05.04.2021 визнано речовим доказом; що таке втручання у права та інтереси власника майна, як накладення на нього арешту, є виправданим.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що наявність потенційної загрози та шкоди для кримінального провадження у разі відмови в накладенні арешту на вищевказану земельну ділянку, яка може виразитись у втраті речового доказу та унеможливить подальше кримінальне провадження досудового розслідування, проведення відповідних судових експертиз, встановлення осіб, винних у вчиненні кримінального правопорушення, та встановлення істини в справі, що очевидно переважає над відсутністю на даний момент повідомлення будь-кому про підозру та обмеженням власника (володільця) тимчасового розпоряджатися земельною ділянкою.

Отже, вищенаведене свідчить про те, що слідчим суддею дотримані вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання та прийнятті рішення про накладення арешту на вказане у клопотанні слідчого майно.

З огляду на наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а тому, з огляду на положення ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована, має бути залишена без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; положення ст. ст. 220, 317 цього ж Кодексу про те, що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту (прокурора, потерпілого, обвинуваченого чи його захисника) апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи; що адвокатом апелянтом не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки слідчого судді й будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу не заявлялось.

Керуючись ст. ст. 170-173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу, подану адвокатом ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 квітня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно шляхом заборони відчуження та розпорядження земельною ділянкою, кадастровий номер :02:001:0039, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2306 га, яка розташована в с. Велика Уголька, Тячівського району Закарпатської області та перебуває у власності ОСОБА_6 , залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: