УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2021 року

м. Київ
справа № 346/597/20
провадження № 51-2344ск21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 01 лютого 2021 року, постановлену в кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000656, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 Кримінального кодексу України (далі КК).
Суть питання
За вироком Коломийського районного суду Івано-Франківської області від 29 жовтня 2020 року ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за ч. 2 ст. 286 КК на строк 5 років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки; за ч. 1 ст. 135 КК на строк 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_4 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, з позбавленням права керувати транспортними засобами за строк 3 роки.

Івано-Франківській апеляційний суд ухвалою від 01 лютого 2021 року залишив вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_4 без змін.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 , посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у судів апеляційної інстанції.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) встановлено вимоги, яким має відповідати касаційна скарга.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 ).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак, усупереч наведеним положенням процесуального закону, у поданій скарзі засуджений, не навів доводів на обґрунтування явної несправедливості призначеного йому покарання, з огляду на тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, обставинами їх скоєння та даним про його особу внаслідок суворості, з урахуванням положень ст. 414 КПК та приписів статей 50, 65, КК.
Крім того, засуджений, обмежившись загальним формулювання, не зазначає, яких саме порушень допустився апеляційний суд в результаті перегляду кримінального провадження щодо нього та не наводить доводів, як допущені, на його думку, апеляційним судом порушення вплинули на законність та обґрунтованість постановленого цим судом судового рішення, і чому ці порушення слід відносити до підстав для зміни касаційним судом ухвали апеляційної інстанції згідно з ч. 1 ст. 438 КПК та з огляду на положення статей 370, 414, 419 цього Кодексу.
При цьому касаційна скарга ОСОБА_4 не містить доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі цього суду на спростування доводів апеляційної скарги засудженого, доводи якої є аналогічними доводам касаційної скарги.
Суд касаційної інстанції, відповідно до ст. 433 КПК, переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, а тому відсутність у ній згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Слід зазначити й про те, що засуджений, всупереч вимогам ч. 5 ст. 427 КПК, до поданої ним касаційної скарги не долучив копій судових рішень, що оскаржує.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3