Справа №705/269/16-к
1-кп/705/35/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2021 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Межирічка, Голованівського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 05.08.2020 Голованівським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 23 травня 2015 року близько 02 год. 10 хв., діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, перебуваючи біля під`їзду №1, що розташований в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю сторонніх осіб та власника поблизу транспортного засобу, повторно, незаконно заволодів автомобілем марки «ВАЗ-21093» д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 48633,75 грн., що належить ТОВ Агрофірма «Хлібороб», на якому зник в напрямку с. Межирічка Голованівського району Кіровоградської області та розпорядився ним на власний розсуд, а саме: покористувавшись ним протягом трьох діб, знищив його шляхом підпалу на польовій дорозі біля лісу між селами Собківка і Степківка Уманського району, чим завдав ТОВ Агрофірма «Хлібороб» матеріальної шкоди на вище вказану суму.
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення відповідно до пред`явленого йому обвинувачення, визнав повністю, погодився надати показання. Цивільний позов визнав частково, на суму, що вказана в обвинувальному акті, а саме на суму 48633,75 грн.
Обвинувачений ОСОБА_4 під час допиту в суді показав, що точної дати та часу не пам`ятає, так як пройшов тривалий проміжок часу, приїхав в м. Умань, вночі, побачив автомобіль та вирішив на ньому покататися. Заволодівши даним автомобілем поїхав додому, через кілька днів знищив його біля лісопосадки шляхом підпалу. Викладене в обвинувальному акті відповідає дійсності.
Представник потерпілого в судовому засіданні показав, що в обвинувальному акті вірно викладені події кримінального правопорушення. Щодо цивільного позову, то вважає, що він підлягає задоволенню, зазначає, що так як оціночну вартість для визначення вартості автомобіля застосувати неможливо, тому АФ «Хлібороб» ТОВ визначає середню вартість знищеного автомобіля в сумі 95000 грн.
З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, а також враховуючи думку прокурора, обвинуваченого, захисника, представника потерпілого, за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів обвинувачення щодо тих обставин, які ніким не оспорюються: часу, місця, способу, предмету, наслідків вчинення кримінального правопорушення, зазначених у обвинувальному акті, та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченого, документами, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження.
Допитавши обвинуваченого, дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченого, оцінивши фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який віднесений до тяжких злочинів; особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується формально позитивно, на обліку в лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває.
Обставиною, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття.
Обставиною, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочину.
Враховуючи наведені вище обставини, у тому числі такі, що пом`якшують та обтяжують покарання, що ОСОБА_4 будучи неодноразово судимим, судимості не зняті та непогашені в установленому законом порядку, вчинив новий умисний злочин, що свідчить про асоціальність його особи, злісне небажання стати на шлях виправлення, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах позбавлення волі, так як менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення обвинуваченого та з метою попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів.
Злочин, передбачений ч.2 ст.289 КК України, був вчинений обвинуваченим до ухвалення вироку Голованівського районного суду Кіровоградської області від 05.08.2020, тому остаточне покарання за цим вироком обвинуваченому необхідно призначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України
Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Під час судового розгляду учасники судового провадження клопотань про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявляли, тому суд не вбачає підстав для самостійного застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Що стосується цивільного позову, суд вважає, що він підлягає частковому задоволенню виходячи із слідуючого.
Згідно ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Підставами цивільно-правової відповідальності є: протиправність поведінки (дія чи бездіяльність), причинний зв`язком між протиправною поведінкою і заподіяною шкодою виною особи, яка заподіяла шкоду.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочину» від 02 липня 2004 року №13 не підлягають розгляду в кримінальній справі позови про відшкодування шкоди, що не випливають із пред`явленого обвинувачення.
Як встановлено на досудовому слідстві та в судовому засіданні злочинними діями ОСОБА_4 ТОВ Агрофірма «Хлібороб» було спричинено матеріального збитку в сумі 48633,75 грн., балансова вартість якого визначена згідно довідки Агрофірми «Хлібороб», доказів спричинення шкоди злочином в іншій сумі суду не надано, тому на користь потерпілого підлягає відшкодуванню сума збитків зазначена в обвинувальному акті.
На підставі наведеного вище, керуючись статтями 369-371, 373, 374, 377 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання в виді 5 ( п`яти ) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів до призначеного покарання, зарахувати частково не відбуте покарання за вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області від 05.08.2020 та остаточно призначити до відбуття п`ять років один місяць позбавлення волі без конфіскації майна.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 19.02.2021.
В строк відбування покарання ОСОБА_4 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 27.02.2020 по 19.02.2021, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 249,52 грн.
Цивільний позов Агрофірми «Хлібороб» ТОВ задоволити частково, стягнути з ОСОБА_4 на користь Агрофірми «Хлібороб» ТОВ 48633 ( сорок вісім тисяч шістсот тридцять три ) грн. 75 коп..
Речові докази кузов легкового автомобіля, який знаходиться в обгорілому стані повернути Агрофірмі «Хлібороб» ТОВ за належністю
Вирок набирає законної сили після закінчення встановленого строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
В іншій частині вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_7