Справа № 351/2149/20
Провадження № 1-кп/351/73/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
з участю : секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снятині кримінальне провадження №0000059 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Долина Теребовлянського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, розлученого, на утриманні нікого не має, не працюючого, не судимого,-

обвинуваченого за ч.1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за наступних обставин.

Так, обвинувачений 10.10.2020р. близько 11:00 год., знаходився у приміщенні продуктового магазину торгово- виробничого малого підприємства «Явір», який розташований по вул. Шевченка, 28 у м. Снятин Снятинського району Івано-Франківської області, де зустрівся із своїм знайомим ОСОБА_5 . Знаходячись у приміщенні продуктового магазину ТВМП «Явір» біля прилавка із лотерейними білетами, ОСОБА_5 відлучився по особистих потребах, а на прилавку біля ОСОБА_4 залишив без нагляду свій гаманець із грошовими коштами. Тоді обвинувачений ОСОБА_4 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав гаманець фірми «Loranzo» вартістю 150 грн. із грошовими коштами в сумі 1500 грн. та 80 доларів США, що по відношенню до гривні України станом на 10.10.2020 становить 2 263 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 3 913 грн.

У подальшому обвинувачений ОСОБА_4 із таємно викраденим чужим майном покинув приміщення продуктового магазину ТВМП «Явір» та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 3 913 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину визнав. Пояснив, що 10.10.2020р. близько 11:00 год., знаходився у приміщенні продуктового магазину торгово- виробничого малого підприємства «Явір», який розташований по вул. Шевченка, 28 у м. Снятин, де зустрівся із своїм знайомим ОСОБА_5 , останній залишив гаманець з грішми на столі. Через деякий час ОСОБА_5 , пішов, а гаманець забув. Після цього він почекав ОСОБА_5 оскільки останній не повернувся то він забрав гаманець та поїхав додому. Через декілька днів приїхали працівники поліції яким він доборовільно видав викрадений гаманець. Жаліє за вчиненим. Просив призначити покарання у виді штрафу.

Потерпілий ОСОБА_6 подав до суду заяву, в якій зазначив, що претензій матеріального та морального характеру по обвинуваченого немає, просив його суворо не карати.

Відповідно до ст. 349 КПК України, суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин кримінального провадження, пересвідчився у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм про позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку. Таким чином, суд визнав недоцільним дослідження доказів кримінального провадження щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечували учасники судового провадження.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку повністю доведена, а її діяння слід кваліфікувати за ст.185 ч.1 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а також враховує роз`яснення, які містяться у Постанові Пленуму ВСУ №7від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Статтею 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення за ст. 185 ч.1 КК України, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_4 є кримінальним проступком.
До пом`якшуючих покарання обставин обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить щире каяття у вчиненному, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування збитків.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах не перебуває, згідно із характеристикою виданою Снятинськкою міською радою, скарг та нарікань з боку сусідів, родичів за місцем проживання на гр. ОСОБА_4 до виконкому не надходило.

В досудовій доповіді орган пробації зазначив, що вивченням особи обвинуваченого встановлено середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, ризик його небезпеки для суспільства оцінюється як середній, а тому виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без позбавлення чи обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства.
З врахуванням вище наведеного, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи наведені пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обставин, що обтяжують покарання, щире каяття та врахування всіх даних про його особу, дають підстави призначити ОСОБА_4 покарання у межах санкції статті 185 ч.1 КК України у виді штрафу.
Зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових правопорушень, а також цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального проступку, особі винного.
На думку суду, призначене покарання є справедливим та законним, з врахуванням всіх фактичних обставин по справі у їх сукупності.
У кримінальному провадженні є процесуальні витрати у зв`язку із проведенням експертизи, які слід стягнути із обвинуваченого.
Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст. 369, 371, 373- 374 КПК України,- суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 17 000 ( сімнадцять тисяч ) гривень.

Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експерта, у зв`язку із проведенням експертизи № СЕ-19/109/14/2-786ТВ20 від 30.10.2020р. в розмірі 653, 80 грн.

Речові докази:

Гаманець фірми «Loranzo» та дві банківськи картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 і № НОМЕР_2 , які передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити ОСОБА_5 , як власнику.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1