У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 лютого 2021 року про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність слідчого відділу Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Учасники судового провадження:

представник заявника ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого відділу Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі представник заявника ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою зобов`язати слідчий орган Вознесенського РУП ГУНП України в Миколаївській області внести до ЄРДР відповідні відомості за заявою від 29.01.2021 р. про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 397 КК України, та розпочати досудове розслідування.

Узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу.

Представник заявника ОСОБА_6 вважає ухвалу слідчого судді незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
Зазначає, що на адресу органу Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області спрямовано саме заяву про кримінальне правопорушення із зазначенням обставин та складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України.
Відмічає, що у даному випадку проведено перевірку, у ході якої допитано ОСОБА_7 , без попереднього внесення відповідних відомостей до ЄРДР.
Зазначає, що слідчими органами Вознесенського РУП ГУНП України в Миколаївській області, всупереч вимог ч. 1 ст. 214 КПК України, до цього часу не внесено відповідні відомості до ЄРДР і не розпочато розслідування кримінального провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України, що свідчить про порушення слідчими органами Вознесенського РУП ГУНП України в Миколаївській області положень ч. 1 ст. 214 КПК України та про укриття від обліку кримінального правопорушення.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

19.02.2021 р. до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 про невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою від 29.01.2021 р., в якій він просив зобов`язати слідчий відділ внести його заяву до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.
Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що вона містить загальні відомості та суб`єктивну оцінку дій і не містить викладу обставин про вчинення кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника заявника на підтримку апеляційної скарги, вивчивши надані матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Рішенням Конституційного Суду України № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020 р. визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд призначив до розгляду апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність слідчого органу Вознесенського РУП ГУНП України в Миколаївській області, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.
За вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.
Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до п. 3 розділу 3 Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08.02.2019 р. № 100, заяви і повідомлення про інші події, що надійшли до чергової служби центрального органу управління поліцією, головних управлінь Національної поліції та їх територіальних (відокремлених) підрозділів (управлінь, відділів, відділень) поліції, у яких немає відомостей, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, уповноважена службова особа після реєстрації в ІТС ІПНП (журналі ЄО) невідкладно, але не пізніше 24 годин передає керівнику відповідного органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до розділу ІV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.11.2017 р. № 930, керівники органів (підрозділів) поліції та їх заступники під час розгляду звернень громадян вивчають суть порушених у них питань, у разі потреби вимагають у виконавців матеріали попередніх перевірок за цими зверненнями, направляють працівників органів (підрозділів) поліції на місця для перевірки викладених у зверненнях фактів та вживають інших заходів для об`єктивного вирішення порушених авторами звернень питань.
Звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, ужито необхідних заходів і заявникам надано ґрунтовні та вичерпні відповіді. Звернення розглядаються і вирішуються в термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, що не потребують додаткового вивчення, невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання.
Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у зверненні, доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон України «Про звернення громадян» і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. При цьому зазначають заходи, вжиті органом чи підрозділом поліції в межах його компетенції для захисту конституційних прав громадян.

Як вбачається з матеріалів провадження, 29.01.2021 р. ОСОБА_8 звернувся до Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області із заявою про можливе вчинення головним державним виконавцем Веселинівського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України, оскільки остання не виконує ухвалу суду від 10.12.2020 р. про визнання неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Веселинівського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) ОСОБА_7 та зобов`язання її надати матеріали виконавчого провадження № 60103472.
Частиною 2 ст. 397 КК України передбачена кримінальна відповідальність за вчинення в будь-якій формі перешкод до здійснення правомірної діяльності захисника чи представника особи по наданню правової допомоги або порушення встановлених законом гарантій їх діяльності та професійної таємниці, вчинені службовою особою з використанням свого службового становища
Листом т.в.о. начальника сектору поліцейської діяльності № 1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області від 11.02.2021 р. ОСОБА_6 повідомлено, що його звернення від 29.01.2021 р. зареєстроване, допитано державного виконавця ОСОБА_7 , яка повідомила, що ОСОБА_6 ознайомлено з матеріалами виконавчого провадженням, таким чином, перевіркою встановлено, що в діях державного виконавця ОСОБА_7 відсутній факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України.

З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на підставі того, що представником заявника не зазначено обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, з чим погоджується і апеляційний суд, а тому апеляційна скарга є необґрунтованою, і апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 лютого 2021 року про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність слідчого відділу Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, залишити без змін, а апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_5 ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді
____________________ ______________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3