ВИРОК
Іменем України

24.05.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000867 від 30 квітня 2020 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 27 липня 2017 року Турківським районним судом Львівської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт, не одруженого, освіта середня спеціальна,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

08 квітня 2020 близько 13:00 год., ОСОБА_3 , перебуваючи в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою викрадення коштів, привласнив банківську картку АТ «Перший український міжнародний банк» з номером рахунку НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_5 , яка знаходилась у знайденому гаманці, котрий приніс ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України.
Крім того, 08 квітня 2020 року, приблизно о 13 год. 33 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні магазину «Сільпо» ТОВ «Сільпо-Фуд», що в Торговому центрі «Скриня», який по вул. Городоцькій, 179 у м. Львові, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, використовуючи привласнену банківську картку АТ «Перший український міжнародний банк» з номером рахунку НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_5 , розуміючи, що про використання ним чужої банківської картки ніхто не дізнається, таємно, викрав грошові кошти з вказаної картки шляхом оплати частини товарів на суму 261,63 грн., після чого одразу оплатив іншу частину товарів на суму 295, 26 грн., заподіявщи потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 556,89 грн., чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.
Крім цього, 08 квітня 2020 року, приблизно о 13 год. 51 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні магазину «Чарка до свята» ТзОВ «Овація», що по вул.Смаль-Стоцького, 4 у м. Львові, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, використовуючи привласнену банківську картку АТ «Перший український міжнародний банк» з номером рахунку НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_5 , розуміючи, що про використання ним чужої банківської картки ніхто не дізнається, таємно, повторно, викрав грошові кошти з вказаної картки шляхом оплати частини товарів у магазині на суму 259,30 грн., після чого одразу оплатив іншу частину товару на суму 351, 90 грн., заподіявши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 611,20 грн., чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2ст.185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні беззастережно визнав свою вину в повному обсязі. Оскільки обвинувачений повністю визнає вину, суд вважає доведеним факт скоєння ОСОБА_3 кримінальних правопорушеннь та вину останнього у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.
30 квітня 2020 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідно до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.
Згідно з умовами угоди обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: у привласненні офіційного документа - банківської картки, в таємному викрадення чужого майна (крадіжці), таємному викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно.
Обираючи вид та міру покарання підозрюваного, сторони врахували ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваного, його щире каяття у вчиненому та дійшли згоди про призначення покарання відповідно до ч. 1 ст. 357 КК України - 1 рік обмеження волі, ч. 1 ст. 185 КК України - 1 рік обмеження волі, ч. 2 ст. 185 КК України - 1 рік 3 місяці обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання 1 рік 3 місяці обмеження волі. На підставі ч. 1,2 ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробувальним терміном. Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбаченні п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до частини першої ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.
Згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України. Кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.357 КК України, ч.1 ст.185 КК України, на підставі ст.12 КК України відносяться до кримінальних проступків, ч.2 ст.185 КК України - до злочину середньої тяжкості на момент вчинення та до нетяжкого злочину на час розгляду справи в суді. Свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень обвинувачений визнає беззастережно.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком і повністю розуміє права, передбачені частинами 4, 5, 6, 7 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою про примирення.
Також судом перевірено угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України (в тому числі, щодо змісту та порядку укладення угоди) та КК України (в тому числі щодо узгодженої міри покарання); підстав для відмови в її затверджені не встановлено.
В судовому засіданні прокурор, потерпіла та обвинувачений просять суд затвердити угоду про примирення та призначити покарання, узгоджене сторонами.
Дослідивши та перевіривши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, беручи до уваги конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, який на обліку в психоневрологічному та наркодиспансері не перебуває, що підтверджується довідками, виданими вказаними диспансерами, ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відносяться до кримінальних проступків за ч.1 ст.357, ч.1 ст.185 КК України, до злочину середньої тяжкості ( на момент вчинення) та до нетяжкого злочину - за ч.2 ст.185 КК України, наявність обставини, що пом`якшуть покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а саме: щире каяття та повне відшкодування потерпілій майнової шкоди, суд доходить висновку, що угоду про примирення, укладену 30 квітня 2020 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 слід затвердити, і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі, визначивши остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та із застосуванням ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбуванням покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.
Судових витрат у кримінальному провадженні немає.
Цивільний позов не заявлено.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 374, 468, 469, 471, 473-475 КПК України, ст.70, 75, 76 КК УКраїни, суд ,-

з а с у д и в :

затвердити угоду про примирення, укладену 30 квітня 2020 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання:
-за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

-за ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 3 (три) місяці.
Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 3 (три) місяці.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.
Покласти на ОСОБА_3 обов`язки передбаченні п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ: CDR диск, визнаний речовим доказом постановою слідчого від 13.04.2020р., залишити при матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подано апеляцію до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Франківський районний суд м.Львова.

Суддя ОСОБА_1