Справа 305/66/20
Номер провадження 1-кс/305/63/21
УХВАЛА

25.02.2021. Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною вищою освітою, не працюючого, раніше судимого,-
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 звернувся до Рахівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим прокурором Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 .

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді Розтоківського сільського голови, будучи посадовою особою органів місцевого самоврядування - службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими обов`язками, після укладення 11.08.2018 договору за №18 з фізичною особою підприємцем ОСОБА_9 на проведення капітального ремонту вуличного освітлення з застосуванням енергозберігаючих технологій в с.Розтоки Рахівського району вартістю 183 529 гривень, у серпні 2018 року, у приміщенні Розтоківської сільської ради за адресою АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливим мотивом, в інтересах третіх осіб, зловживаючи своїм службовим становищем, з метою розтрати чужого майна - належних Розтоківській сільській раді бюджетних коштів, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , отримавши від виконавця робіт акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2018 року без зазначення дати, до якого було внесено завідомо неправдиві відомості про обсяги указаних робіт із їх завищенням, зокрема щодо прокладання кабелю перерізом до 16 мм2 довжиною нібито 800 метрів, у той час як насправді такий кабель прокладений довжиною 630 метрів, використання самонесучого ізольованого проводу марки СІП-5 перерізом 2х16 мм2 довжиною нібито 800 метрів, у той час як насправді такого проводу використано 650 метрів, а також вартості використаних світильників вуличного освітлення у кількості 21 штук в розмірі нібито 6 098,20 гривень за штуку, у той час як їх дійсна вартість складала лише по 1 870 гривень за штуку, усвідомлюючи, що зазначені роботи були виконані не повністю, а ціна використаних світильників не відповідає їх дійсній вартості, підписав без зауважень зазначений акт приймання виконаних будівельних робіт, загальна дійсна вартість яких насправді складала 83 407 гривень, а в подальшому шляхом підписання платіжного доручення № 1 від 17.08.2020 перерахував із розрахункового рахунку Розтоківської сільської ради у Головному управлінні Державної казначейської служби України у Закарпатській області № 9692 на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_9 у Закарпатському регіональному управлінні ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 бюджетні кошти в сумі 183 148 гривень, чим спричинено шкоди державним інтересам у вигляді заподіяння матеріальних збитків Розтоківській сільській раді у розмірі 99 741 гривень.

21.12.2020 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, з повною вищою освітою, не працюючому, не судимому, повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченогоч.3 ст.191 КК України.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, яке згідно ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: договором про виконання капітального ремонту вуличного освітлення №18 від 11.08.2018 та додатками до нього; протоколом огляду місця події від 22.01.2020; показаннями свідків; висновком експерта №11/418 від 22.06.2020; висновком експерта № 15/92 від 15.07.2020.

На думку органу досудового розслідування до ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби без застосування електронних засобів контролю, оскільки існують ризики, передбачених у пунктах 1, 3, 5 ст.177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування або суду, у зв`язку із тим, що підозрюваний ОСОБА_5 свідомо розуміє можливе покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк, зокрема у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення під час іспитового строку згідно вироку Рахівського районного суду від 12.07.2018. Крім того, на неодноразові виклики працівників поліції та прокуратури для проведення слідчих (розшукових) дій не являється, що обумовлює грубе порушення та ігнорування ОСОБА_5 проведення досудового розслідування та здійснення затягування у закінченні досудового розслідування та направлення матеріалів кримінального провадження до суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які є мешканцями с. Розтоки, а також працівниками ФОП ОСОБА_9 , у зв`язку з цим є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 буде мати можливість зустрічі із останніми та може впливати на них, що ймовірно в подальшому може призвести до дачі ними недостовірної інформації та знищення доказової бази вини ОСОБА_5

- вчинити інше кримінальне правопорушення, це обумовлюється тим, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку.

У зв`язку з цим, застосування більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава не дадуть змогу органу досудового розслідування всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального правопорушення, у розумні строки провести необхідні слідчі дії, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, в тому числі забезпечити його явку до слідчого, прокурора чи слідчого судді (суду), а також попередити можливий незаконний вплив на свідків, вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З огляду на викладене слідчий просить клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний період доби без застосування електронних засобів контролю.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 просив задовольнити клопотання. При цьому стверджує, що є достатньо підстав для задоволення клопотання, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не дасть змогу запобігти ризикам та зробить неможливим виконання покладених на ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.

Прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримав, просив задовольнити таке з підстав, наведених у клопотанні. Зокрема зазначив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 .

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання прокурора та зазначив, що жодного злочину він не вчиняв. Наміру ухилятися не має. Окрім цього, зазначив, що він постійно з`являвся на кожний виклик слідчого.

Адвокат ОСОБА_7 проти задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу заперечив. Зазначив, що зазначені у клопотанні ризики відсутні. Свідки по справі допитані, а ОСОБА_5 не має наміру ухилятися від слідства та суду. Вважає клопотання безпідставним та не обґрунтованим.

Адвокат ОСОБА_6 заперечив проти задоволення клопотання. Зазначив, що воно є необґрунтованим та безпідставним, тому просив відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється чи обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

У відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав, вважати, що існує хоча б один із ризиків передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що слідчим СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000037 за ч.3 ст.191 КК України.

21 грудня 2020 року у зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України.

Наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, про що наголошується в рішенні Європейського суду з прав людини від 13 серпня 1990 року («Фокс та інші проти Сполученого Королівства»).

На думку слідчого судді, прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що підтверджується долученими до матеріалів клопотанння копіями документів, з яких вбачається наявність достатньої інформації щодо наведених обставин.

Слідчий суддя наголошує, що при вирішенні питання щодо існування обґрунтованої підозри у розрізі наявності підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначення вірогідності та достатності підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

На етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Як на докази про наявність ризиків передбачених ст.177 цього кодексу, слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 не одружений, не працює та не має утриманців. На час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення ОСОБА_5 має не зняту та не погашену судимість.

Обґрунтовуючи ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду, слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 свідомо розуміє можливе покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк. Крім того, на неодноразові виклики працівників поліції та прокуратури для проведення слідчих (розшукових) дій не з`являвся, що обумовлює ігнорування ОСОБА_5 проведення досудового розслідування та затягування у його закінченні.

Разом з тим, цей ризик нічим не підтверджується, оскільки у матеріалах, доданих слідчим до клопотання, відсутні відповідні докази. Підозрюваний ОСОБА_5 з`явився на розгляд клопотання слідчим суддею не будучи затриманим, та з часу повідомлення йому про підозру пройшло два місяці. Тобто, у разі наміру ухилитися від органу досудового розслідування у ОСОБА_5 було більше ніж достатньо часу.

Щодо затягування підозрюваним ОСОБА_5 досудового розслідування, то таке також жодним чином не підтверджене. Натомість, долучені у ході судового розгляду клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу адвокатом ОСОБА_6 документи свідчать про те, що сторона захисту зверталася до органу досудового розслідування з відповідними клопотаннями, зокрема про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, проте такі клопотання залишились без відповідного вирішення.

Таким чином, ані слідчим, ані прокурором не надано достатніх і необхідних доказів зазначеного ризику, а висловлено виключно припущення з посиланням на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному при доведеності його вини.

Однак, згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

За рішенням Європейського суду з прав людини В. проти Швейцарії (W vs Switzerland, 14379/88) від 26.01.1993 небезпеку переховування від слідства та правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з урахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть підтвердити наявність такого переховування.

З огляду на зазначене, даний ризик є недоведеним і необґрунтованим.

Доказів незаконно впливу на свідків, експерта у цьому ж кримінальному, як про це зазначає слідчий у клопотанні також не має, оскільки свідки допитані, експерти надали висновки, та жодних заяв від свідків про вчинення будь-якого впливу на них, наразі до слідчого та прокурора не надходило, хоча протягом усього цього часу підозрюваний проживає там же, за адресою свого постійного місця реєстрації.

Ризик щодо вчинення іншого кримінального правопорушення також є безпідставним, оскільки жодним чином не доводиться матеріалами, доданими слідчим до клопотання. Дане твердження слідчого, на думку слідчого судді, є лише припущенням.

Таким чином, відсутні жодні ризики, передбачені ст.177 КПК України.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 пояснив слідчому судді, що зобов`язується з`являтися на першу вимогу як до слідчого, прокурора так і суду, наміру переховуватися не має. При цьому, доказів протилежного ні слідчим, ні прокурором не надано.

У відповідності до вимог ч.2 ст.194 КПК України Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Доводи сторони обвинувачення про те, що лише домашній арешт зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 у зв`язку з серйозністю висунутої підозри та суворістю покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності його вини спростовується можливістю запобігти цьому ризику шляхом покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

При цьому, стороною обвинувачення не надано доказів завчасного вручення повідомлення про виклик підозрюваного до слідчого та неповажність неявки, або умисного ухилення ОСОБА_5 від слідчого, прокурора і суду, тобто перебільшена вимога слідчого про застосування до підозрюваного домашнього арешту.

Зважаючи на викладені обставини слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим та прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід, ніж домашній арешт, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків. Відтак у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід відмовити.

Положеннями ч.4 ст.194 КПК України передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Зі змісту ст.179 КПК України слідує, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Таким чином, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає, що відносно останнього необхідно обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на ОСОБА_5 обов`язки передбачені ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 182-186, 193-197, 309, 392, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.
Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною вищою освітою, не працюючого, раніше судимого, запобіжний захід у вигляді запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, починаючи з 25 лютого 2021 року по 25 квітня 2021 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, або суду за кожною їх вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця роботи та проживання.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у випадку не виконання покладених на нього зобов`язань щодо нього буде застосовано більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний зміст ухвали проголошено о 15 годині 40 хвилин, 02 березня 2021 року.

Слідчий суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1