Справа № 645/1303/21
Провадження № 1-кп/645/480/21
В И Р О К
21 квітня 2021 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засіданні ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Охтирка Сумської області, громадянина України, працюючого заступником директора ТОВ «ПРОДТЕХПОСТАЧ», не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстрації не має,
у вчинені кримінального правопорушення (проступку) , передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, -
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 963 від 25.07.2007 Про затвердження Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу» Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області складено розрахунок, відповідно до якого внаслідок самовільного зайняття ОСОБА_5 вищезазначених земельних ділянок загальною площею 0,1339 га, що перебуває у власності територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради (категорія - землі житлової та громадської забудови) державі в особі Головного управління Держгеокадастру в Харківській області завдано значної шкоди, що у сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, яка полягає у самовільному використанні землі, як національного багатства, з порушенням вимог чинного законодавства, на загальну суму 260 330,72 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, та дав суду правдиві показання про обставини вчинення ним злочину, як зазначено в цьому вироку. У скоєному щиросердно розкаюється, добровільно відшкодував заподіяну шкоду.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 197-1 КК України самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному власнику.
Під час досудового розслідування між прокурором Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 , 26 лютого 2021 року укладено угоду про визнання винуватості.
За умовами угоди про визнання винуватості, ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку в обсязі пред`явленого обвинувачення, сприяв розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні обставин вчинення даного кримінального проступку, щиро розкаявся, повністю відшкодував збитки завдані вчиненням кримінального проступку у розмірі 260330,72 грн.
Крім того, сторони узгодили, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 197-1 КК України у виді штрафу у розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 4250 грн.
Угода, підписана сторонами 26 лютого 2021 року та оголошена у судовому засіданні.
Розглядаючи питання про затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, суд приходить до такого висновку.
Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може зініціюватися в будь-який момент після повідомлення особи про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468, ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.
При цьому, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, які у судовому засіданні йому додатково роз`яснені, визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні та надав згоду на призначення узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання.
Прокурор вважав за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 26 лютого 2021 року, як таку, що відповідає вимогам закону.
Захисник ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засідання наполягали на затвердженні угоди.
Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 26 лютого 2021 року про визнання винуватості, відповідають вимогам КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає вимогам призначення покарання, передбачених ст. 65, 66 КК України, також укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом вивчались данні про особу обвинуваченого, та встановлено, що він раніше не судимий, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно.
Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття, добровільне відшкодування шкоди. Обставин, які згідно зі ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.
Керуючись ст. ст. 100, 202, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,-
Угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 26 лютого 2021 року затвердити.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі 250 (двохсот п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) грн.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя