19.02.2021 363/2015/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора захисника-адвоката обвинуваченого потерпілих їхніх представників цивільного позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді кримінальне провадження № 0000342 щодо

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, маючого малолітню дитину, освіта вища, непрацюючого, не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

встановив:

27.04.2020 року близько 16 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, відповідно до якого «водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсикологічних речовин», керуючи технічно-справним автомобілем «Хюндай Акцент», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною на 18 км. +850 м. автодороги сполученням «Київ-Іванків-Овруч», в смузі для руху в бік с. Нові Петрівці, Вишгородського району Київської області, в порушення вимог п.п. 2.3 б, д Правил дорожнього руху, згідно з якими «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, в порушення, вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним» та п. 10.1 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», проявив злочинну самовпевненість, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, внаслідок чого допустив виїзд на зустрічну смугу для руху в бік м. Києва, де допустив зіткнення з автомобілем «Мерседес А140», р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_12 , який рухався в зустрічному напрямку, в межах зустрічної смуги руху.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Мерседес А140», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_13 , 1942 року народження від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди, пасажир автомобіля «Хюндай Акцент» р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_14 , 1979 року народження, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла у Вишгородській ЦРЛ Київської області, а потерпілій ОСОБА_7 , 1942 року народження заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.
Так, смерть ОСОБА_13 настала внаслідок зазначеного зіткнення транспортних засобів та від численних переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів та розвитком крововтрати, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння і знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті.
Смерть ОСОБА_14 настала внаслідок зазначеного зіткнення транспортних засобів та від закритої травми грудної клітки та живота ушкодженням внутрішніх органів та розвитком крововтрати, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння і знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням смерті.
ОСОБА_7 внаслідок зазначеного зіткнення транспортних засобів заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження у виді забійної рани м`яких тканин правої гомілки, а також компресійного перелому тіла 12-го грудного хребця.
Допущені водієм ОСОБА_5 грубі порушення вимог п.п. 2.3 б, д, 2.9 а, 10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою та призвели до загибелі потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та заподіянні потерпілій ОСОБА_7 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

В суді обвинувачений ОСОБА_5 ствердив про визнання своєї вини і щире каяття, однак порушень п. 2.9а ПДР України в своїх діях не вбачав, вживання наркотичних засобів і перебування під їх впливом під час керування заперечив.

Показав, що того дня рухався на зазначеній вище автодорозі з м. Києва на автомобілі «Хюндай Акцент» зі швидкістю близько 80 км/г з пасажиром ОСОБА_14 , з якою на той час разом проживав. Під час керування автомобілем нагнувся підняти слухавку на смартфоні, однак впустив його та потягнувся піднімати. Внаслідок цього здійснив виїзд на зустрічну смугу. Коли дістав телефон та підняв голову, побачив близько білий автомобіль «Мерседес» й не встиг загальмувати або зманеврувати, сталося зіткнення з передньою пасажирською частиною автомобіля. Після удару відкрив очі. Сторонні люди витягли з автомобіля потерпілу ОСОБА_14 , яка була без свідомості. Після зіткнення знаходився в шоковому стані. У Вишгородській ЦРЛ його оглянули, здавав аналізи. В той день керував автомобілем біля однієї години, самопочуття було гарне, не хворів, лікарські, наркотичні засоби та алкоголь не вживав. Шкоду потерпілим не відшкодовував.

Не дивлячись на часткове визнання вини обвинуваченим, його винуватість повністю підтверджується сукупністю досліджених в суді доказів.

Зокрема, показаннями в суді потерпілої ОСОБА_7 в тій частині, що того дня разом з іншими поверталися до м. Києва з дачі, вона та загибла потерпіла ОСОБА_13 сиділи на задньому пасажирському сидінні, її донька ОСОБА_6 на передньому пасажирському. Їхали повільно і обережно, про що просили свого водія. Раптово на їхню смугу руху виїхав автомобіль обвинуваченого, який напевно зачепив інший автомобіль, що рухався попереду них. Після зіткнення, їм допомагали сторонні люди, жінка та незнайомі чоловіки, по черзі виносили їх з автомобіля, клали на піску на узбіччі. В неї була поранена, розрізана нога, втрачала свідомість з нашатирним спиртом. Обвинувачений на місці пригоди нікому допомоги не надавав. Від стаціонарного лікування вона відмовилася, оскільки мусить доглядати сина інваліда 1 групи «візочника». Внаслідок отриманої травми не може вільно пересуватися, її стан здоров`я значно і непоправно погіршився, втратила можливість працювати і доглядати сина.

Потерпіла ОСОБА_6 в суді показала, що вчотирьох разом з її мамою ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , а водієм був її племінник, 27.04.2020 року поверталися з дачі до Києва, на вулиці була гарна погода. Їхали своєю смугою руху, коли раптово сталося сильне зіткнення. Від удару їй зажало ноги. Сторонні люди допомогли їм вибратися з автомобіля. Незнайома жінка надавала першу медичну допомогу. Її матір була без свідомості. У ОСОБА_7 рвана рана ноги та вона скаржилася на біль в спині. А їй спричинено струс головного мозку, забої, травму шиї. Крім того вона є інвалідом 3-ї групи по неврології, захворюванню судин, їй протипоказано нервування, коли в ДТП загинула її найближча людина рідна матір. Обвинуваченого на місці події не бачила, який допомоги не надавав.

Потерпіла ОСОБА_8 в суді показала, що загибла ОСОБА_14 є її рідною сестрою, яка працювала художником і проживала разом з ОСОБА_5 десь в с. Нові Петрівці, була власником автомобіль «Хюндай Акцент», на якому вони потрапили в ДТП. Того дня о 19 год. 55 хв. їй зателефонував ОСОБА_5 і повідомив про те, що сталося ДТП та її сестра потрапила в лікарню, якій він не може допомогти, бо його затримала поліція. На наступний день сестра померла в лікарні.

Свідок ОСОБА_12 в суді показав, що 27.04.2020 року керував автомобілем «Мерседес» та разом з пасажирами їхав з с. Нові Петрівці до м. Києва зі швидкістю близько 70 км/г за автомобілем «Шкода», тримав дистанцію близько 20-25 метрів. «Шкода» прийняла вліво, а на нього на зустріч вилетів «Хюндай», зіткнення сталося на його смузі руху. Від удару його автомобіль горів, ломом зірвав акумулятор. Бабуся ОСОБА_13 була без свідомості. Хвилин через 5 інші свідки витягнули з автомобіля дівчину обвинуваченого. Поведінка обвинуваченого на місці зіткнення була незрозуміла і неадекватна, хоча з ним не спілкувався, проте бачив його неординарні рухи.

Свідок ОСОБА_15 в суді показав, що того дня їхав переднім пасажиром в автомобілі «Шкода», який після світлофора рухався зі швидкістю близько 50-60 км/г. Зустрічний автомобіль «Хюндай» на повороті приблизно за 50-70 метрів поїхав прямо на них, водій своєчасно зорієнтувався і в останню мить прийняв ліворуч, а тому вони уникнули зіткнення. Позаду них стався удар і зіткнення з автомобілем «Мерседес». Зупинилися й допомагали потерпілим вибратися з автомобілів. Пасажирку «Хюндай» дістали і поклали на узбіччі. Обвинувачений, вибрався самостійно, рвався до своєї дівчини пасажирки, йому стало помітно, що він під дією якогось препарату, оскільки в нього була затягнута річ і незрозумілі рухи.

Свідок ОСОБА_16 в суді показав, що керував автомобілем «Шкода» і їхав в сторону Києва за вказаних вище обставин, коли на повороті зустрічний «Хюндай» продовжив рух прямо на його автомобіль, а на його звуковий сигнал водій ніяк не реагував, тому він прийняв лівіше та уникнув зіткнення. «Хюндай» зіткнувся «лоб в лоб» з автомобілем «Месредес». Вони витягнули пасажирку автомобіля «Хюндай». Обвинувачений з автомобіля вибрався самостійно, на його запитання відповів, що в нього впав телефон, проте на його думку скоріше за все він заснув, оскільки на його сигнал не реагував та уникнути зіткнення ніяк не намагався.

З даних протоколу огляду місця події, схеми та фото таблиці до нього від 27.04.2020 року, вбачається, що таким є ділянка автодороги «Київ-Іванків-Овруч» 18 км.+850 м., на якій стан дорожнього покриття сухий, дорожнє покриття шириною 10,1 м. складається з двох напрямків руху до м. Києва та до с. Нові Петрівці, поділених реверсною смугою. Будь-які сліди гальмування, юзу тощо відсутні. Зіткнення сталося в смузі руху в напрямку м. Києва біля відбійника і правого узбіччя, де знаходиться автомобіль «Хюндай Акцент» р.н. НОМЕР_1 з пошкодженою правою передньою частиною, автомобіль «Мерседес А140» р.н. НОМЕР_2 розміщений поперек дороги в напрямку узбіччя біля місця зіткнення, має пошкодження передньої, переважно правої частини.

Згідно дослідженого в суді відеозапису файлу МОVІ0881 типу AVI Video File розміром 93,9 мб з відеореєстратора автомобіля «Мерседес А140» р.н. НОМЕР_2 та даних протоколу його огляду від 29.04.2020 року зафіксовано параметри руху згаданих вище транспортних засобів та безпосередній момент їх зіткнення. Із вказаного відео судом встановлено, що автомобіль «Хюндай Акцент» р.н. НОМЕР_1 на повороті автодороги продовжує рух прямо назустріч автомобілю «Шкода» та «Мерседес», напрямку не змінює, будь-яких маневрів та гальмування не застосовує, коли автомобіль «Шкода» вимушено здійснює маневр об`їзду ліворуч з виїздом на зустрічну смугу та уникає в останню мить зіткнення, в той час як автомобіль «Хюндай» продовжує рух прямо і біля узбіччя стається зіткнення «лоб у лоб» з автомобілем «Мерседес».

Відповідно до висновків судово-медичної експертизи № 164/Д/№ 159 тр. від 15.05.2020 року потерпілій ОСОБА_13 заподіяно тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння, що могло мати місце за встановлених у справі обставин і які знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої від численних переломів кісток скелета з ушкодженням внутрішніх органів та розвитком крововтрати, зокрема:

а) забійні рани (в лобній області справа; у правій щічній області; по передній поверхні лівої гомілки у нижній третині), садно (у правій вилицевій ділянці), синці (по лівій біля грудинній лінії в проекції 5-го ребра, по передньо-внутрішній поверхні правого стегна у нижній третині, по внутрішній поверхні лівої гомілки у верхній третині);

в) крововилив у м`які покриви голови зі сторони їх внутрішньої поверхні у лобно-тім`яній ділянці справа; перелом кісток склепіння та основи черепа; крововиливи під м`яку мозкову оболонку, у шлуночки та речовину головного мозку;

в) перелом кісток носа; багатоуламковий перелом правої вилицевої кістки; двобічні переломи ребер; багатоуламковий перелом правої лопатки; розрив правого кульшового зчленування; перелом верхньої та нижньої гілки лівої лонної кістки та гілки лівої сідничної кістки; перелом правої плечової кістки у верхній третині; перелом лівих велико- та малогомілкової кісток у нижній третині;

г) розрив навколосерцевої сумки; розрив лівого шлуночка серця; розриви верхньої долі лівої легені по передній поверхні; розриви правої долі печінки по діафрагмальній поверхні;

д) блідність шкіряних покривів та слизових оболонок трупа; нерясні у вигляді окремих острівців трупні плями блідо-лілового кольору; знижене кровонаповнення усіх внутрішніх органів; у черевній порожнині 100мл, у плевральній порожнині: справа 70мл, зліва 1200мл рідкої крові; смугасті крововиливи під ендокардом лівого шлуночка серця;

е) крововиливи в ділянці коренів легень з надривами плеври.

Відповідно до висновків судово-медичної експертизи № 163/Д/№ 160 тр. від 15.05.2020 року потерпілій ОСОБА_14 заподіяно тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння, що могло мати місце за встановлених у справі обставин і які знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої від закритої травми грудної клітки та живота з ушкодженням внутрішніх органів та розвитком крововтрати, зокрема:

а) післяопераційна рана (у скроневій ділянці зліва);

б) крововилив під тверду мозкову оболонку ( НОМЕР_3 ) та м`яку мозкову оболонку, розриви легень по задній поверхні; оперативно видалена селезінка;

в) двобічні переломи ребер; перелом крила правої клубової кістки; розрив правого кульшового зчленування; перелом верхньої та нижньої гілки правої лонної кістки та гілки правої сідничної кістки,

г) блідість шкіряних покривів та слизових оболонок трупа; нерясні трупні плями блідо-лілового кольору; знижене кровонаповнення усіх внутрішніх органів; наявність у черевній порожнині 100мл, плевральній порожнині: справа 150мл рідкої крові та 100см3 згортків її, зліва -50мл рідкої крові та 550см3 згортків її;

д) крововиливи в ділянці коренів легень з надривами плеври.

Відповідно до висновків судово-медичної експертизи № 134/Е від 27.05.2020 року потерпілій ОСОБА_7 заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження у виді забійної рани правої м`яких тканин правої гомілки, а також компресійного перелому тіла 12-го грудного хребця, що могло мати місце за встановлених у справі обставин.

Відповідно до висновків судово-медичної експертизи № 129/Е від 25.05.2020 року потерпілій ОСОБА_6 заподіяно легкі тілесні ушкодження у виді забою м`яких тканин голови, шийного відділу хребця, грудної клітки, м`яких тканин передньої черевної стінки, правого ліктьового суглобу та обох колінних суглобів, що могло мати місце за встановлених у справі обставин.

Відповідно до висновків судової авто технічної експертизи від 20.05.2020 року № 12-1/1194 зіткнення автомобіля «Mercedes А140» р.н. НОМЕР_2 та автомобіля «Hyundai Accent» р.н. НОМЕР_1 , сталося на смузі руху в напрямку м. Київ.

В момент первинного контакту автомобіль «Hyundai Accent»» р.н. НОМЕР_1 , контактував передньою правою частиною з передньою правою частиною автомобіля «Mercedes А140», р.н. НОМЕР_2 , повздовжні вісі автомобілів були розташовані під кутом близько 170±5°.

Відповідно до висновків судових автотехнічних експертиз № 12-1/1199 та № 12-1/1197 від 19.05.2020 року несправностей рульового керування, системи робочого гальма та елементів підвіски автомобілів «Mercedes А140» р.н. НОМЕР_2 та «Hyundai Accent» р.н. НОМЕР_1 , що могли бути в момент та перед ДТП та могли викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування, погіршення або відмову в роботі системи робочого гальма та викликати зміну курсової стійкості транспортних засобів не виявлено.

Згідно висновку судової комплексної фототехнічної та інженерно-транспортної експертизи № 12-1/1294-23-3/215 від 22.05.2020 року встановлено, що відповідно до наданого на експертизу відео файлу «МОVІ0881.аvі» та електроопорам, які знаходиться по правому краю проїзної частини в напрямку руху досліджуваного транспортного засобу, відстань між якими наведена у листі з додатково наданими вихідними даними, середня швидкість автомобіля «Mercedes А140», р.н. НОМЕР_2 перед зіткненням складає 72 км/год. ± 2,38 км/год.

За даних дорожніх обставин, при заданому комплексі вихідних даних, водій автомобіля «Hyundai Accent», р.н. НОМЕР_1 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України та мав технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем «Mercedes А140» р.н. НОМЕР_2 шляхом виконання вказаних вимог ПДР України.

За даних дорожніх умов з технічної точки зору в діях водія автомобіля «Hyundai Accent»,р.н. НОМЕР_1 , вбачаються невідповідності у виконанні вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, які знаходяться у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

За даних дорожніх обставин, при заданому комплексі вихідних даних, водій автомобіля «Mercedes А140», р.н. НОМЕР_2 не мав технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем «Hyundai Accent», р.н. НОМЕР_1 шляхом застосування екстреного гальмування в момент виникнення небезпеки для руху та з технічної точки зору в його діях невідповідностей вимогам п. 12.3 ПДР України, які б могли знаходитись в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, не вбачається.

Відповідно до висновку КНП Вишгородської ЦРЛ щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.04.2020 року о 19 год. 15 хв. у водія ОСОБА_5 виявлено стан наркотичного сп`яніння (метадон, трамодол).

Вказаний висновок за своєю формою і змістом у повному обсязі відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), зокрема містить підписи лікаря, який проводив огляд, особи, огляд якої проведено, зміст висновку повідомлено оглянутій особі, про що є відповідний підпис останнього, огляд здійснювався за направленням уповноваженого слідчого в розумінні вимог ст. 40 КПК України та в зв`язку з розслідуванням обставин цього кримінального провадження, висновок скріплений печаткою відповідної установи, а відтак цей документ за формою, змістом і суттю сумнівів у суду не викликає.
Тому цей доказ суд вважає належним, допустимим і достовірним для вирішення питань цього розгляду згідно ст.ст. 93, 94, 99 КПК України, який слід покласти в основу обґрунтування доведеності висунутого ОСОБА_5 обвинувачення.

Що стосується доводів сторони захисту про недопустимість цього доказу з огляду на те, що лабораторне токсикологічне дослідження біологічних зразків обвинуваченого КЗКОР «КОБСМЕ» не проводилося, такі зразки від нього не відбиралися, в журналі реєстрації медичних оглядів КНП Вишгородської ЦРЛ підпис про отримання особою вказаного висновку відсутній, який здобуто всупереч вимог КПК України, а під час самого медичного огляду слідчий присутній не був, коли в справі наявний чек на придбання тест касети «сніпер» в аптеці о 20 год., то суд зазначає наступне.

Так, насамперед слід зазначити, що вказані посилання за своєю суттю достовірність і правильність висновків медичного огляду жодним чином не спростовують, не мають в собі покликання на істотне порушення прав обвинуваченого під час огляду та порядку проведення медичного огляду лікарем. При цьому недотримань вимог Інструкції при складанні висновку судом не встановлено з підстав викладених вище, коли саме тільки дотримання чи недотримання порядку ведення журналу реєстрації медичних оглядів КНП Вишгородською ЦРЛ ставити під сумнів законність і достовірність самих висновків медичного огляду лікарем не здатне і доказом недостовірності його результатів бути не може.

Вказаний доказ на думку суду здобутий з дотриманням вимог ст.ст. 93, 99 КПК України, коли ґрунтовних і дійсно вагомих підстав для визнання його недопустимим і недостовірним суду не надано. Наявний у справі чек на придбання тест касети та інформація в ньому нічого по суті не доводить і про порушення вимог Інструкції і порядку здійснення медичного огляду лікарем не свідчить та його висновків не спростовує.

Аналізуючи досліджені в суді докази в своїй сукупності, поєднанні та взаємозв`язку суд дійшов до такого.

Так, судом встановлено, що водій ОСОБА_5 на місці події повністю втратив контроль над транспортним засобом, на правому для нього повороті, заокруглені дороги продовжив рух прямо, перетнув реверсивну смугу шириною 2,7 м, виїхав на зустрічну смугу, створив небезпеку для руху двом транспортним засобам, жодним чином не відреагував на звуковий сигнал водія «Шкода», примусивши його ризиковано уникати зіткнення шляхом виїзду на зустрічну для цього водія смугу, взагалі не вжив жодних заходів для уникнення зіткнення ні шляхом маневрування, ні шляхом екстреного гальмування, продовжив рух і фактично зупинився тільки під час зіткнення об автомобіль «Мерседес».

При цьому за весь цей час водій жодним чином не продемонстрував хоч би які ознаки намагання зберегти контроль над транспортним засобом, який фактично рухався повністю некеровано по раніше заданій траєкторії.

Суд вважає, що за такого розвитку події та її динаміки твердження обвинуваченого про те, що він виключно в здоровому стані і за відсутності впливу наркотичних засобів шукав впущений в салоні автомобіля телефон є неправдивими, надуманими, не витримують жодної критики і оцінки, як з точки зору техніки безпеки дорожнього руху, так і з точки зору здорового глузду, спрямовані на применшення відповідальності за абсолютно неадекватні дії, які не відповідають реальній дорожній обстановці та дорожнім умовам.

Слушними в цьому зв`язку є показання свідка ОСОБА_16 про те, що такі дії водія схожі на те, що той заснув, тобто втратив контроль насамперед над собою і на сигнали не реагував, коли свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_12 ствердили про неадекватні і некоординовані рухи і дії ОСОБА_5 на місці події після ДТП, затягнуту мову, тобто наявність ознак наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Суд вважає, що всі ці обставини в своїй сукупності не можна пояснити самим лише стресом та шоком обвинуваченого після зіткнення.

За таких обставин суд відкидає як неспроможні доводи обвинуваченого про пошук телефону із занадто тривалим для тієї дорожньої ситуації відволіканням від керування автомобілем, що згідно тверджень обвинуваченого мало місце виключно за умови відсутності його знаходження у стані викликаному вживанням наркотичних засобів.

Суд вважає, що за умови знаходження особи в здоровому стані і ясному розумі та за відсутності впливу речовин, які знижують увагу та сповільнюють швидкість реакції, особа здатна й не може бути не здатна об`єктивно і вчасно оцінити, що її бездіяльність, продовження руху на автодорозі при тривалому залишенні автомобіля без керування, створює вкрай небезпечну загрозу, як для неї самої, так і для оточуючих її людей.

Судом встановлено, що водій ОСОБА_5 безвідповідально поставився до обов`язків водія під час руху, мав неналежне відношення до керування джерелом підвищеної небезпеки та безпечне керування ним не забезпечив.

Відтак саме недотримання обвинуваченим вимог п.п. 2.3 б, д, 2.9 а, 10.1 та 12.1 ПДР України безпосередньо призвело до ДТП, заподіяння смерті й ушкоджень потерпілим.

Аналізуючи досліджені у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає, що інкриміноване ОСОБА_5 звинувачення повністю знайшло своє підтвердження в суді.

Таким чином суд визнає доведеною вину ОСОБА_5 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, який керував транспортним засобом, що спричинило загибель двох потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 та кваліфікує його злочинні дії за ч. 3 ст. 286 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд звертає увагу на характер допущених ним порушень безпеки дорожнього руху, який в суху ясну погоду, в умовах достатньої видимості, за сприятливих погодних і дорожніх умов, у цілком прийнятній для забезпечення безпечного керування дорожній обстановці, повністю втратив контроль над транспортним засобом, допустив його виїзд на зустрічну смугу руху, без вжиття будь-яких заходів до уникнення зіткнення та намагання повернути втрачене керування транспортним засобом, який після ДТП будь-якої допомоги потерпілим не надавав, заподіяну шкоду не відшкодовував. Також суд ураховує конкретні обставини справи та наслідки, розмір завданої шкоди, пошкодження автомобілів, які належать іншим особам, а не обвинуваченому, ступінь заподіяних тілесних ушкоджень потерпілим, загибель двох потерпілих, необережну форму вини та ступінь вчиненого тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який злочин вчинив уперше, за місцем проживання характеризується позитивно, має малолітню дитину, однак розлучений, офіційно не працював, зі слів працював у таксі.

Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

При цьому суд не знайшов підстав визнати щире каяття обвинуваченого пом`якшуючою покарання обставиною, оскільки той свою вину в повному обсязі не визнав, щирої, належної і критичної оцінки своєї протиправної поведінки не висловив, намагаючись применшити ступінь своєї відповідальності, посилався на такі причини потрапляння в ДТП, які судом відкинуто і визнано неспроможними.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України слід визнати вчинення кримінального правопорушення у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

Беручи до уваги зазначене, а також позицію всіх потерпілих, які висловилися про призначення обвинуваченому найсуворішого покарання, перед якими обвинувачений в суді просив пробачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді та в межах санкції ч. 3 ст. 286 КК України з позбавленням права керування транспортними засобами.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про відшкодування обвинуваченим моральної шкоди підлягає задоволенню на підставі ст.ст. 23, 1167, 1187 ЦК України, при цьому суд зважає на підстави і обставини, що обґрунтовані позивачем в судовому засіданні, зокрема на глибину душевних страждань, що пов`язані з фізичним болем та стражданнями у зв`язку з ушкодженням здоров`я, похилий вік позивача, тривалість лікування, втрату працездатності, ступінь середньої тяжкості заподіяних тілесних ушкоджень та негативних невідворотних наслідків для потерпілої, яка до ДТП, знаходячись на пенсії продовжувала працювати й самостійно доглядати свого сина інваліда ІНФОРМАЦІЯ_3 , який потребує сторонньої допомоги і крім неї це здійснити нікому, чого вона внаслідок посттравматичного синдрому повноцінно здійснювати не може і змушена докладати додаткові зусилля для організації свого життя, змінювати звичний уклад і спосіб життя, а тому суд визнає розмір морального відшкодування доведеним в заявленому розмірі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про страхове відшкодування заподіяної здоров`ю шкоди підлягає задоволенню на підставі ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» згідно полісу № ЕР 188722582 від 25.09.2019 року, виходячи з документально підтверджених витрат на лікування потерпілої, який є обґрунтованим і доведеним на заявлену суму.

Цивільний позов ОСОБА_11 про відшкодування обвинуваченим моральної шкоди завданої у зв`язку з пошкодженням належного їй на підставі довіреності від 9.11.2019 року автомобіля «Мерседес А 140» р.н. НОМЕР_2 підлягає задоволенню на підставі ст.ст. 23, 1167, 1187 ЦК України, при цьому суд зважає на підстави і обставини, що обґрунтовані позивачем в судовому засіданні, зокрема на глибину душевних страждань, які пов`язані з пошкодженням транспортного засобу, неможливістю тривалого використання майна й позбавлення права мирно володіти ним, вимушеною зміною життєвих планів та зв`язків, докладанням додаткових зусиль для організації свого життя, невизначеністю із можливими строками ремонту автомобіля і відновлення своїх порушених прав, на підставі чого суд визнає позов доведеним у заявленому розмірі.

Що стосується позову ОСОБА_11 в частині вимог висунутих про стягнення страхового відшкодування за шкоду заподіяну пошкодженням вказаного транспортного засобу в розмірі 110 846 грн., то будь-яких належних, допустимих і достатніх доказів розміру матеріальної шкоди завданої пошкодженням згаданого автомобіля в розумінні вимог ст. 22 ЦК України суду не надано, коли витяг з інтернет-ресурсу про вартість продажу автомобілів достатнім для цього доказом вважатися не може, а тому в цій частині позов є недоведеним і необґрунтованим.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 у частині відшкодування моральної шкоди пов`язаною із смертю близької людини її рідної матері, з огляду на обґрунтовані в суді підстави і обставини позову, зокрема на глибину душевних страждань пов`язаних із насильницькою та раптовою смертю близької людини, що мало місце під час ДТП у присутності самої потерпілої, що супроводжувалось почуттям страху, перебуванням у стресовому стані, вимушені зміни в життєвих планах й стосунках, їх невідворотні й негативні наслідки, з урахуванням засад розумності і справедливості, суд визнає доведеним на заявлену суму.

При цьому цивільну відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди згідно вимог ст.27.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст.ст. 23, 1167, 1187 ЦК України слід покласти відповідно на ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» в розмірі визначеного законом страхового відшкодування 56 676 грн. 80 коп. та на ОСОБА_5 , як водія транспортного засобу і заподіяювача шкоди в розмірі 443 324 грн.

Цивільний позов у частині страхового відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілої ОСОБА_13 та витрат на її поховання згідно ст.27.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягає задоволенню частково, виходячи з документально підтверджених витрат в розмірі 11 133 грн. 80 коп., коли решту наданих чеків і платіжних документів суд відхиляє, оскільки вони не стосуються витрат на поховання і спорудження надгробного пам`ятника (ст. 1201 ЦК України) і понесені іншою особою, а не позивачкою.
Також суд вважає необхідним на підставі ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» стягнути з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь потерпілої ОСОБА_6 страхове відшкодування витрат пов`язаних з її лікуванням внаслідок отриманих в ДТП ушкоджень здоров`я, що є обґрунтованим і документально доведеним на суму 2 926 грн. 67 коп. При цьому надані потерпілою чеки стосуються витрат на придбання лікарських засобів, оплату медичного лікування, підтверджуються сукупністю наданих медичних документів.
Долю речових доказів по справі вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України та накладений на транспортні засоби арешт згідно вимог ч. 4 ст. 174 КПК України скасувати.

Процесуальні витрати слід покласти на обвинуваченого згідно вимог ст. 124 КПК України.

Вирішуючи питання про запобіжний захід обвинуваченого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, то в зв`язку з постановленням обвинувального вироку й засудженням його до позбавлення волі, останньому слід залишити запобіжний захід тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370 і 374 КПК України,

ухвалив:

визнати винним ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 286 КК України і за цим законом призначити йому покарання 9 (дев`ять) років позбавлення волі з позбавленням права керувати усіма видами транспортних засобів на 3 (три) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 27 квітня 2020 року.

За проведення судових експертиз на підставі ст. 124 КПК України стягнути із ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в загальному розмірі 9 807 (дев`ять тисяч вісімсот сім) грн.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 100 000 (сто тисяч) грн. на відшкодування завданої моральної шкоди.
Стягнути з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_7 4 947 (чотири тисячі дев`ятсот сорок сім) грн. 99 (дев`яносто дев`ять) коп. страхове відшкодування за шкоду завдану здоров`ю.

Цивільний позов ОСОБА_11 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_11 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди. В задоволенні решти вимог відмовити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 443 324 (чотириста сорок три триста двадцять чотири) грн. на відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_6 56 676 (п`ятдесят шість тисяч шістсот сімдесят шість) грн. страхове відшкодування за моральну шкоду, 11 133 (одинадцять тисяч сто тридцять три) грн. 80 (вісімдесят) коп. на відшкодування витрат на поховання та 2 926 (дві тисячі дев`ятсот двадцять шість) грн. 67 (шістдесят сім ) коп. на відшкодування витрат на лікування, а всього 70 736 (сімдесят тисяч сімсот тридцять шість) грн. 47 (сорок сім) коп.

Речові докази по справі:

-диск СД-Р з відеозаписом файлу МОVІ0881 залишити в матеріалах справи;

-транспортній засіб «Мерседес А 140» р.н. НОМЕР_2 повернути володільцю ОСОБА_11 , а транспортний засіб «Хюндай Акцент 1.4» р.н. НОМЕР_1 повернути спадкоємцям померлої власниці ОСОБА_14 і арешт накладений на ці транспортні засоби ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.05.2020 року відповідно до вимог ст. 174 КПК України скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд Київської обалсті.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку, яку негайно після проголошення вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя