Справа № 585/440/21
Номер провадження 1-в/585/88/21
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
19 березня 2021 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

представника ДУ «Роменська ВК (№ 56)» - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 клопотання підтримав, просив його задовольнити. Пояснив, що вважає, що до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки з часу прибуття до Роменської ВК № 56 він працює га виробництві вже 1 рік 3 місяці, порушень не має. У СІЗО також працював. Претензій до нього з боку потерпілого немає, оскільки вони вирішили це питання шляхом купівлі разом з потерпілим нерухомості (гараж під ремонт авто), свою частину якого залишив потерпілому у рахунок позову. Після звільнення планує проживати в м. Харків, де влаштуватися на роботу і працювати за спеціальністю. Під час відбування покарання заохочень не мав, у програмах диференційованого впливу участі не приймав за браком часу. У 2020 році комісія ВК № 56 відмовила йому в умовно-достроковому звільненні. З рішенням комісії ознайомлений, його не оскаржував. Вину у вчиненні злочину визнає.

Захисник ОСОБА_4 підтримав клопотання засудженого. Вважає, що клопотання підлягає задоволенню, зважаючи на те, що ОСОБА_6 залишилося відбувати незначний строк покарання 56 днів, виконавчі листи до установи не надходили, що свідчить про погашення цивільних позовів. Засуджений працевлаштований. На свободі має постійне місце проживання, соціально адаптований. Вважає, що ОСОБА_6 став на шлях виправлення.

Представник Роменської ВК-56, який одночасно є секретарем комісії по вирішенню питань щодо застосування умовно-дострокового звільнення, ОСОБА_5 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 .. Пояснив, що після прибуття ОСОБА_6 до установи на комісії було розглянуто питання щодо пільг, передбачених законодавством для вказаної категорії засуджених (середній рівень безпеки, заміна невідбутого покарання більш м`яким, УДЗ). Засудженому було відмовлено, оскільки він не був вивчений, і на той час не був працевлаштований (у зв`язку з Новорічними святами та карантином виробництво не працювало). За час відбування покарання в установі характеризується посередньо, працевлаштований в майстерні швачкою. Проте він має позов на значну суму, документів про його погашення в особовій справі немає, підтверджень про відшкодування також немає, хоча і виконавчі листи не надходили. ОСОБА_6 приймає участь у роботах по благоустрою установи. Заохочень та стягнень не має, у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених участі не приймає. Вважає, що незначний термін невідбутого строку покарання не є підставою для УДЗ. ОСОБА_6 неодноразово засуджувався, звільнявся умовно-достроково, але висновку не зробив та в подальшому скоював тяжкі злочини, вину у скоєному злочині не визнає. Про те, де буде ОСОБА_6 працевлаштований після звільнення, він документів не надав. До вироку проживав без реєстрації, тому маються сумніви щодо того, що ОСОБА_6 матиме постійне місце проживання та буде працевлаштований після звільнення. Вважає, що фактично засуджений не довів виправлення, тому не може бути звільнений умовно-достроково.

Прокурор, вважає що клопотання засудженого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, посилаючись на те, що він неодноразово судимий, що характеризує його як антисоціальну особистість. З матеріалів особової справи засудженого не вбачається, що його поведінка є сумлінною, а відсутність стягнень може свідчити лише про те, що він безумовно виконує розпорядок дня, що є його обов`язком засудженого. Виходячи з даних про особу ОСОБА_6 , який неодноразово засуджувався і нетривалий термін між засудженнями перебував на волі, не надав відомостей як буде адаптуватися у суспільстві, немає відомостей щодо місця його проживання та працевлаштування. Тому вважає, що засуджений не довів, своє виправлення.

Суд, вислухавши пояснення засудженого, представника Державної установи «Роменська виправна колонія (№ 56)» ОСОБА_5 , думку прокурора та захисника, проаналізувавши матеріали справи та особової справи засудженого, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 березня 2017 року за ч. 5 ст. 185 КК України до дев`яти років позбавлення волі з конфіскацією майна (а.с.12-13).

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року вирок Чернозаводського районного суду м. Харкова від 01 березня 2017 року відносно ОСОБА_6 залишено без змін (а.с.15-16).

Вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.03.2017 року набрав законної сили 31 жовтня 2019 року, що стверджується розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили (а.с.14).

Відповідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у випадку, якщо особа раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання, може бути застосовано після фактичного відбуття засудженим не менше 3/4 строку покарання.

Згідно довідки ДУ «Роменська виправна колонія (№ 56)» засуджений ОСОБА_6 станом на 25.02.2021 року відбув 8 років 9 місяців 11 днів, не відбув 2 місяці 19 днів (а.с.10). Тобто, на момент розгляду справи засуджений відбув більше як 3/4 призначеного строку покарання.

Судом також встановлено, що за період перебування в Державній установі «Роменська виправна колонія (№ 56)» ОСОБА_6 заохочень та стягнень не має (а.с.19).

З характеристики від 10 січня 2020 року вбачається, що під час відбування покарання в Харківському слідчому ізоляторі ОСОБА_6 до праці не залучався, заохочень та стягнень не мав. До Роменської ВК (№ 56) прибув 23.12.2019 року. За час відбування покарання зарекомендував себе посередньо, заохочень та стягнень не має. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, але потребує контролю. Спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується. Не приймає участі у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених. На профілактичних обліках в установі не перебуває. намагається виконувати передбачені законом вимоги персоналу установи. Приймає участь у роботах по благоустрою місць позбавлення волі. На основному виробництві не працевлаштований. Виконавчі листи до установи не надходили. До заходів, що сприяють становленню засуджених на життєву позицію, яка відповідає правовим нормам і вимогам суспільно-корисної діяльності відноситься посередньо. Не приймає участі у проведенні культурно-масових, фізкультурно-оздоровчих заходах засуджених, суспільному житті відділення. За характером спокійний. У відношенні до оточуючих не конфліктний. У відношенні до себе не самокритичний. За вольовими ознаками наполегливий. Вину у скоєному злочині не визнав (а.с. 18).

Відповідно до Витягу з протоколу № 1 від 10.01.2020 року ОСОБА_6 відмовлено у переведенні до виправної колонії середнього рівня безпеки (а.с.20).

Згідно Витягу з протоколу № 1 від 10.01.2020 року ОСОБА_6 відмовлено у поданні матеріалів до суду щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (а.с. 21).

Відповідно до Витягу з протоколу № 1 від 10.01.2020 року ОСОБА_6 відмовлено у поданні матеріалів до суду про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (а.с.22).

Відповідно до опитувального листа ДУ «Роменська ВК № 56» комісія дійшла висновку, що ОСОБА_6 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (а.с.23).

ОСОБА_6 під час судового засідання також не заперечував, що заохочень та стягнень не має, у програмах диференційованого впливу на засуджених участі не приймає через зайнятість на роботі. Також не приймає участі у проведенні культурно-масових, фізкультурно-оздоровчих заходах серед засуджених, суспільному житті відділення.

Виправлення засудженого - це реалізація позитивних чи негативних змін у його психіці. Висновок про виправлення засудженого слід будувати на обґрунтованому прогнозі його поведінки в звичайних умовах життя, поза УВП.

Під ступенем виправлення засуджених до позбавлення волі слід розуміти індивідуалізовану комплексну фіксацію рівня зміни зовнішніх (соціально-правових) і внутрішніх (психолого-педагогічних) характеристик особистості засудженого через певні проміжки часу (у період відбування покарання), які виступають передумовами правомірних (неправомірних) дій і поведінки, як показник готовності (неготовності) вести правослухняний спосіб життя в умовах свободи.

Ступінь виправлення «довів своє виправлення» це категорія стійко-позитивних засуджених, у яких відбулося докорінна зміна поглядів на життя у соціально-корисну сторону і є можливість досягти мети покарання в умовах свободи, тобто застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Готовність до законослухняної способу життя в умовах свободи і незалежність поведінкової саморегуляції від впливу застосовуваних до засудженого карально-виправних заходів дозволить вважати його підготовленим для умовно-дострокового звільнення від покарання. Зазначена готовність повинна охоплювати ряд основних сфер життєдіяльності і юридично значущої поведінки. До таких сфер повноцінного входження в соціум слід віднести: сферу матеріального забезпечення життя, сферу взаємодії з іншими людьми, сферу дозвілля і розваг.

Кримінально-правові, кримінально-виконавчі, кримінологічні критерії: а) зразкову поведінку, що підтверджується прийняттям зобов`язання про правослухняної поведінки, відсутністю порушень і стягнень протягом року перед атестування (якщо були зафіксовані факти порушень режиму відбування покарання, за якими обмежилися індивідуально-виховною бесідою, то вивчити характер і мотиви вчинення цих проступків), б) активне і постійну участь у роботі секції самодіяльної організації (як у масштабі загону/відділення, так і колонії), в) активна і постійна участь у проведенні виховних заходів (як у масштабі загону /відділення, так і колонії); г) за наявності виконавчих листів, вжиті заходи з відшкодування збитків, ...завданих злочином, і за виконавчими листами на утримання дітей; для засуджених корисливого, корисливо-насильницького типів і рецидивістів - відшкодування 100% суми позову; д) корисна ініціатива з благоустрою території та приміщень колонії; є) прагнення до освіти: навчався в колонії в школі, ПТУ (підсумкові результати навчання)/не прагнув і не навчався (з яких причин), самоосвіта (відвідування бібліотеки , читання книг, газет, журналів); ж) попередні висновки про ступінь виправлення у період відбування покарання в ІК, ж) представлявся (ась) Чи раніше до умовно-дострокового звільнення, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, переведенню в виправну колонію-поселення, помилування, зниження терміну покарання (за амністією), результати розгляду; з) коли, з якого ІУ, на якій підставі звільнявся, за яких підстав; і) судимості у минулому (якщо к): яким судом, в якому році, за якою статтею КК, міра покарання; л) рівень суспільної небезпеки (високий/середній/низький) як прогноз можливого рецидиву злочинів.

Соціальні критерії: а) наявність/відсутність соціально корисних зв`язків: облік тривалих/короткострокових побачень (з ким, як часто); листування з рідними/близькими (з ким, як часто); отримував/відправляв чи засуджений грошові перекази (коли, від кого або кому); отримував/відправляв чи засуджений посилки, передачі і бандеролі (коли, від кого чи кому); чи використовував право на телефонні розмови (коли, з ким); б) рівень і стан систем міжособистісних відносин: наявність/відсутність родини: позитивні і безконфліктні взаємини з батьками, чоловіком (дружиною), дітьми, близькими; не підтримує взаємини з засудженими негативної спрямованості; не сприймає норми і традиції кримінального світу; позитивні і безконфліктні взаємини з друзями/знайомими (за наявності серед них раніше судимих - відмова від колишніх негативних відносин); в) наявність/відсутність деструктивних факторів, детермінованих вчинення злочину: вирішення питання про трудовому і побутовому влаштуванні після звільнення з колонії (позитивне/негативне/не вирішене);

г) показники повноцінності входження в соціум в умовах свободи: освіта на момент атестування: вища, середня спеціальна, середня, неповна середня; усвідомлене розуміння соціальної сутності покарання; добровільне і постійне дотримання санітарно-гігієнічних правил самообслуговування і прагнення до охайному зовнішньому вигляду; ставлення до праці і іншим видам робіт: працює/не працює (чому), норму виробітку виконує/не виконує (чому), правила техніки безпеки дотримується/не дотримується; соціально-правові очікування, що виражають віру в успішну реалізацію правомірних життєвих планів, й усвідомлена переконаність у неминучості покарання у разі вчинення протиправних діянь; наміри матеріально забезпечувати своє проживання; які має професійні і соціальні вміння, необхідні для правомірної поведінки, задоволення потреб та виконання соціальних ролей; д) релігійно-духовний рівень соціального розвитку становлення особистості.

Психолого-педагогічні критерії: загальні: а) відношення до скоєного злочину (повністю розкаявся), б) ставлення до покарання (справедливо призначене), в) визнання своєї провини; г) усвідомив необхідність відбути покарання; д) позитивне ставлення до проведеної виховної роботи; е) ставлення засудженого до самого себе (самооцінка); ж) позитивне і безконфліктне ставлення до співробітників ВК; з) позитивне і безконфліктне ставлення до засуджених в ВК, і) загальний рівень (ступінь) психолого-педагогічної готовності вести правослухняної спосіб життя в умовах свободи; к) наявність правомірних особистісних принципів і норм (правил) поведінки і задоволення потреб та інтересів.

При розгляді підстав умовно-дострокового звільнення від відбуття призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_6 , на основі наданих суду матеріалів, суд враховує дані про його поведінку за весь термін відбуття покарання, в тому числі і дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину і особу засудженого в цілому, критерії визначення виправлення засуджених, міцність соціальних зв`язків на свободі. Так в особовій справі є лише одна характеристика на засудженого, яка не може беззаперечно свідчити про виправлення ОСОБА_6 , який дійсно працює на виробництві, не має стягнень, але при цьому не має і заохочень, що вказує на те, що його поведінка є безініціативною, а відсутність стягнень обумовлена виконанням обов`язків засудженого. Крім того відомостей щодо його працевлаштування ОСОБА_6 у СІЗО, про що він повідомляв, в особовій справі не міститься, доказів цьому засуджений не надав, суд вважає це твердження необгрунтованим. Як вбачається з вироку, ОСОБА_6 вину у скоєнні злочину не визнав, тому суд вважає пояснення засудженого при розгляді клопотання про умовно-дострокове звільнення, про визнання вини формальним, з метою отримання пільг. Відсутність виконавчих листів не звільняє засудженого від обов`язку сплати шкоди, завданої злочином, а пояснення ОСОБА_6 про мирне врегулювання відносин з потерпілим доказами не підкріплене.
Отже, поведінка ОСОБА_6 не відповідає критерію «довів своє виправлення», що є обов`язковою умовою, визначеною ч. 2 ст. 81 КК України.

На підставі викладеного суд вважає, що клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення не підлягає задоволенню, оскільки поведінка ОСОБА_6 не відповідає критерію «довів своє виправлення», що є обов`язковою умовою, визначеною ч. 2 ст. 81 КК України.

Керуючись ст.81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня проголошення повного тексту ухвали, засудженим - з дня отримання копії повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та проголошено 23 березня 2021 року о 10 год. 20 хв.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1