УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.12.2020 Справа №607/9946/13-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 в режимі відеоконференції, захисника ОСОБА_5 у м. Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про обвинувачення за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, -

встановив:
Прокурор ОСОБА_3 подала клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 на 60 діб.

У клопотанні зазначено наступне: «13.04.2013 слідчим СВ Тернопільського РВ УМВС України в області ОСОБА_6 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000229 за ч. 2 ст. 185 КК України, за повідомленням ОСОБА_7 про те, що в період з 21.00 год. до 30.03.2013 до 7.00 год 31.03.2013 ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 таємно викрав гроші в сумі 150 грн., які належали заявниці.

13.04.2013 слідчим СВ Тернопільського РВ УМВС України в області ОСОБА_6 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000230 за ч.2 ст. 185 КК України, за повідомленням ОСОБА_7 про те, що в період з 13.30 год. до 14.00 год 07.04.2013 ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 шляхом вільного доступу із жіночої сумочки із гаманця, що знаходилася в шафі таємно викрав гроші в сумі 250 грн., які належать ОСОБА_7 .

13.04.2013 слідчим СВ Тернопільського РВ УМВС України в області ОСОБА_6 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000231 за ч. 1 ст.185 КК України, за повідомленням ОСОБА_7 про те, що 18.02.2013 біля 10.00 год ОСОБА_4 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , таємно викрав мобільний телефон «Нокіа С2 -00» із сім картою «Київстар», вартістю 505 грн та мобільний телефон «Нокіа 1616 2» із сім картою «Київстар» вартістю 205 грн., які належать ОСОБА_7 .

01.07.2013 слідчим Тернопільського МВ УМВС України в області ОСОБА_8 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0002559 за ч. 2 ст.185 КК України, за повідомленням ОСОБА_9 про те, що перебуваючи по вул. Молодіжній 46 в м. Тернополі ОСОБА_4 таємно проник в його будинок і викрав мобільний телефон марки «Нокіа 1800», які належать ОСОБА_9 .

03.07.2013 слідчим Тернопільського РВ УМВС України в області ОСОБА_10 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000378 за ч.1 ст.125 КК України, за повідомленням ОСОБА_7 про те, що 02.07.2013 близько 14 год. ОСОБА_4 на грунті особистих неприязних відносин спричинив своїй дружині, ОСОБА_7 тілесні ушкодження.

09.01.2014 слідчим СВ Тернопільського РВ УМВС України в області ОСОБА_11 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000018 за ч.1 ст.185 КК України, за повідомленням ОСОБА_7 про те, що 30.12.2013 невідома особа з її підвалу викрала 13 банок із закрутками.

09.01.2014 слідчим СВ Тернопільського РВ УМВС України в області ОСОБА_11 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000019 за ч.2 ст.185 КК України, на підставі рапорту дільничого інспектора СДІМ Тернопільського РВ УМВС ОСОБА_12 про те, що ним, під час проведення заходів із провідування помешкань громадян у с. В. Глибочок Тернопільського району, встановлено, що 01.01.2014 ОСОБА_4 вчинив крадіжку скляних банок із консервацією із підвалу ОСОБА_7 .

21.01.2014 слідчим СВ Тернопільського РВ УМВС України в області ОСОБА_13 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000066 за ч.2 ст.186 КК України, за повідомленням ОСОБА_7 про те, що 10.01.2014 ОСОБА_4 викрав мобільний телефон.

27.01.2014 слідчим СВ Тернопільського РВ УМВС України в області ОСОБА_14 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000093 за ч.3 ст.185 КК України, за повідомленням ОСОБА_15 про те, що 15.01.2014 ОСОБА_4 вчинив крадіжку на суму 180 грн.

27.01.2014 слідчим СВ Тернопільського РВ УМВС України в області ОСОБА_14 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000094 за ч.3 ст.185 КК України, за повідомленням ОСОБА_15 про те, що 18.01.2014 ОСОБА_4 вчинив крадіжку на суму 150 грн.

27.01.2014 слідчим СВ Тернопільського РВ УМВС України в області ОСОБА_14 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000095 за ч.2 ст.185 КК України, за повідомленням ОСОБА_16 про те, що 22.01.2014 ОСОБА_4 вчинив крадіжку на суму 150 грн.

03.02.2014 слідчим СВ Тернопільського РВ УМВС України в області ОСОБА_14 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000101 за ч.1 ст.185 КК України, за повідомленням ОСОБА_15 про те, що 30.01.2014 ОСОБА_4 вчинив крадіжку з подвіря ОСОБА_15 .

07.02.2014 слідчим СВ Тернопільського РВ УМВС України в області ОСОБА_14 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000117 за ч.1 ст.162 КК України, за повідомленням ОСОБА_7 про те, що 15.01.2014 невідома особа проникла у господарську будівлю за адресою АДРЕСА_3 .

07.02.2014 слідчим СВ Тернопільського РВ УМВС України в області ОСОБА_14 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000118 за ч.1 ст.162 КК України, за повідомленням ОСОБА_17 про те, що 27.02.2014 невідома особа проникла у господарську будівлю.

07.02.2014 слідчим СВ Тернопільського РВ УМВС України в області ОСОБА_14 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000119 за ч.3 ст.185 КК України, за повідомленням ОСОБА_15 про те, що 07.02.2014 невідома особа викрала алюмінієвий бідон з господарства.

07.02.2014 слідчим СВ Тернопільського РВ УМВС України в області ОСОБА_14 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000117 за ч.2 ст.185 КК України, за повідомленням ОСОБА_7 про те, що 07.02.2014 ОСОБА_4 викрав з будинку холодильник «Донбас».

22.04.2015 в Тернопільський РВ УМВС України в Тернопільській області надійшло повідомлення від ОСОБА_18 , про те, що в період часу з 21 квітня 2015 року по 22 квітня 2015 року ОСОБА_4 , перебуваючи по АДРЕСА_4 , шляхом вільного доступу потрапила в приміщення універмагу, звідки викрала металеву конструкцію стелажів, чим спричинили Тернопільському рай СТ матеріальну шкоду.

22 квітня 2015 року відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000186, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Крім цього 28 квітня 2015 року в Тернопільський РВ УМВС України в Тернопільській області надійшло повідомлення від ОСОБА_18 , про те, що в період часу з 25 квітня 2015 року по 28 квітня 2015 року ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Шевченка, 1а у с. Великий Глибочок, шляхом вільного доступу викрала два світильника денного світла та ізоляційно-захисний плафон, чим спричинили Тернопільському рай СТ матеріальну шкоду.

28 квітня 2015 року відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000201, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

У вчиненні вказаних кримінальних правопорушень обґрунтовано обвинувачується:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Тернопіль, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, розлучений, не депутат, раніше судимий та притягнутий до відповідальності:

- 29.01.1993 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.3 ст.81, ст.44 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, із відстрочкою виконання відбування покарання строком на 2 роки;

- 21.06.1994 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.3 ст.140 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 24.07.2003 року Тернопільським міськрайонним судом за ст. 15, ч.1 ст.185 КК України до сплати штрафу в розмірі 510 гривень;

- 26.10.2004 року Тернопільським міськрайонним судом за ч2 ст.186, ч.1 ст.357, ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 25.04.2007 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.3 ст.185, ст.15, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 13.11.2013 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.2 ст.190, п.2,3,4 ст.76 КК України до 1 року обмеження волі, згідно ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік;

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальних провадженнях доказах: протоколами огляду місця події, речовими доказами, висновками експерта, показаннями потерпілих, свідків, протоколом допиту підозрюваного, протоколами проведення слідчого експерименту.

На даний час, продовжують мати місце ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, що були підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 .

Зокрема, метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти його спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він маючи не стійкі соціальні зв`язки, відсутність у нього постійного місця роботи та/або навчання, майновий стан, з урахуванням його репутації, віку, наявність судимостей, що він може уникати відповідальності за вчинені злочини, вчинити інше кримінальне правопорушення, негативно впливати на потерпілого та свідків, які дають покази з приводу вчинення даного кримінального правопорушення.

Беручи до уваги вище викладене, а також те, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за злочини вчинені у майновій сфері на шлях виправлення та перевиховання не став, а також те, що ОСОБА_4 неодноразово вчиняв умисні корисливі злочини, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років, протягом тривалого часу ухилявся від явки у Тернопільським міськрайонний суд, тим самим перешкоджав здійсненню судового розгляду, існує реальна загроза, що ОСОБА_4 буде і надалі переховуватися від суду, що приведе до затягування судового розгляду кримінального провадження та порушить право учасників кримінального провадження, зокрема потерпілих, на вирішення справи в розумні строки, крім цього перебуваючи на волі він може продовжувати свою злочинну діяльність, тому це вказує про підвищену його суспільну небезпеку як особи, він може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення. Зважаючи на санкцію статті з метою уникнення від кримінальної відповідальності може ухилятися від суду, чинити тиск на свідків, а також маніпулюватиме іншими доказами по справі, а застосування іншого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам».

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 пояснила, що клопотання підтримує в повному обсязі посилаючись на наведені у ньому обставини.

Захисник ОСОБА_5 пояснив, що заперечує щодо клопотання сторони обвинувачення оскільки не доведено, що більш м`який запобіжний захід не здатен запобігти заявленим ризикам.

Обвинувачуваний ОСОБА_4 пояснив, що підтримує доводи захисника.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши клопотання сторони обвинувачення та наявні матеріали, суд приходить до наступного висновку.

На підставі статей 8, 129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Суддя, здійснюючи правосуддя є незалежним та керується верховенством права; Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ч.4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 жовтня 2020 року, запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 за клопотанням прокурора ОСОБА_3 продовжено до 28 грудня 2020 року.

На підставі ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кодексу. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого, як переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

На думку суду стороною обвинувачення доведено достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.185 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами огляду місця події, речовими доказами, висновками експерта, показаннями потерпілих, свідків, протоколом допиту підозрюваного, протоколами проведення слідчого експерименту. При цього слід зазначити, що відповідно до ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Також стороною обвинувачення доведено існування обставин, які підтверджують, що ризики котрі стали підставою для обрання виняткового запобіжного заходу та подальше продовження його застосування не зменшились та продовжують існувати, зокрема:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше судженим за злочини вчинені у майновій сфері на шлях виправлення та перевиховання не став, також ОСОБА_4 неодноразово вчиняв умисні корисливі злочини, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років, протягом тривалого часу ухилявся від явки у Тернопільським міськрайонний суд, тим самим перешкоджав здійсненню судового розгляду, отже існує реальна загроза, що ОСОБА_4 буде і надалі переховуватися від суду, що приведе до затягування судового розгляду кримінального провадження та порушить право учасників кримінального провадження, зокрема потерпілих, на вирішення справи в розумні строки, крім цього перебуваючи на волі він може продовжувати свою злочинну діяльність, тому це вказує про підвищену його суспільну небезпеку як особи, він може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення. Зважаючи на санкцію статті з метою уникнення від кримінальної відповідальності може чинити тиск на свідків, а також перешкоджати іншим чином.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

ЄСПЛ через призму рішень зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії»).

На думку суду наявність декількох ризиків у сукупності, які об`єктивно існують, унеможливлюють застосування менш суворих запобіжних заходів, тому що жоден з таких не буде достатнім для запобігання їм та забезпечення належної поведінки обвинуваченого і виконання ним своїх обов`язків.

Проаналізувавши наведене у сукупності суд приходить до переконання про те, що заперечення сторони захисту спростовуються матеріалами справи та доводами прокурора про реальне існування ризиків.

Беручи до уваги вищенаведене, із врахування особи обвинуваченого, його характерезуючих даних, стану здоров`я, майнового стану, тяжкості інкримінованого обвинувачення, соціальних зв`язків, суд приходить до переконання про доцільність задоволення клопотання прокурора.

Крім цього суду не доведено підстав для зміни розміру застави, отже ОСОБА_4 , слід продовжити строк внесення застави в розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42040 (сорок дві тисячі сорок) гривень, визначеної ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 липня 2020 року, до постановлення ухвали про продовження, зміну чи скасування запобіжного заходу.

Керуючись статтями 8, 29, 129 Конституції України, Главою 18 КПК України суд, -

постановив:
Клопотання задовільнити, ОСОБА_4 продовжити строк тримання під вартою на два місяці до 26 лютого 2021 року.

ОСОБА_4 продовжити строк внесення застави в розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42040 (сорок дві тисячі сорок) гривень, визначеної ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 липня 2020 року, до постановлення ухвали про продовження, зміну чи скасування запобіжного заходу.

Після внесення застави ОСОБА_4 звільнити з-під варти і з цього часу на нього покладаються обов`язки: носити електронний засіб контролю; не відлучатися з місця проживання без дозволу суду; повідомляти суду про зміну місця проживання; з`являтися за першою вимогою до суду; утримуватися від спілкування з свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, на строк два місяці до 26 лютого 2021 року.

ОСОБА_4 роз`яснити, що у випадку не виконання покладених обов`язків внесена застава буде звернута в дохід держави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали закінчується 26 лютого 2021 року в 10 год. 30 хв.

Копію ухвали вручити учасникам і надіслати до Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» Міністерства юстиції України для вручення ОСОБА_4 .

Відповідно до рішення Конституційного суду України у справі №3-208/2018(2402/18) від 13 червня 2019 року, на ухвалу може бути подана апеляція до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом семи днів з моменту її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий суддяОСОБА_1