ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН № 657/572/20 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/742/21 Доповідач в апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: продовження запобіжного заходу
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 , на ухвалу Каланчацького районного суду Херсонської області від 16 червня 2021 року, якою відносно,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2018 року народження, не працюючого, проживаючого за адресою; АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не маючого судимості,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 14 серпня 2021 року, включно з визначенням застави в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 136 200 грн.

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Каланчацького районного суду Херсонської області на розгляді перебуває кримінальне провадження № 0000560 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Ухвалою Каланчацького районного суду Херсонської області від 16 червня 2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 14 серпня 2021 року, включно.

Не погодившись із вищевказаним рішенням суду, захисник та обвинувачений подали на нього апеляційні скарги в яких просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та ухвали нову, якою обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем проживання чи зменшити розмір застави.

Апеляційні скарги мотивовані доводами про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали суду.

Зокрема, апелянти зазначають про відсутність доказів, якими б підтверджувалось існування ризиків, зазначених в клопотанні прокурора.

Крім того, апелянти звертають увагу на те, що судом визначений обвинуваченому ОСОБА_6 альтернативний запобіжний захід та визначено непомірного розміру застави, який виходить за межі, передбачені ч. 5 ст. 182 КПК України.

Також, обвинувачений наголошує на тому, що судом не взято до уваги наявність у нього постійного місця проживання, дітей на батька, який не переміщується за станом здоров`я.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, обвинуваченого на підтримання доводів апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

До закінчення строку дії попередньої ухвали, судовий розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не закінчено, а отже, суд зобов`язаний був вирішити питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , суд виходив із того, що ризики, які мали місце, до теперішнього часу не припинили існувати і не зменшились, та виправдовують необхідність тримання під вартою обвинуваченого під час судового розгляду. Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри визначено на стадії досудового розслідування.

На стадії судового розгляду кримінального провадження на підставі обвинувального акту апеляційний суд позбавлений права вирішувати питання щодо обґрунтованості та доведеності обвинувачення, які повинен вирішити суд першої інстанції по суті висунутого особі обвинувачення.

Крім того, перевіркою матеріалів встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого, умисно злочину за вчинення якого, передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі, хоча і є особою в силу ст. 89 КК України не маючою судимості, однак раніше притягувався до кримінальної відповідальності, в рамках даного кримінального провадження оголошувався в розшук, офіційно не працевлаштований та не одружений, що вказує на відсутність у нього постійного, легального джерела прибутку, міцних соціальних зв`язків та відсутність осіб, які б мали на нього визначальний вплив з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки по запобіганню існуючим ризикам зазначеним в оскаржуваній ухвалі суду.

Зазначені обставин, дають достатні підстави вважати про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які зазначені в клопотання прокурора та оскаржуваній ухвалі суду та неспроможність посилань обвинуваченого та захисника ро відсутність доказів, якими б підтверджувалось існування ризиків, зазначених в клопотанні прокурора.

Наведене свідчить про те, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 має бути продовжений з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання існуючим ризикам у разі відмови у продовженні строку тримання під вартою обвинуваченого та обрання відносно нього іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

З такими висновками суду погоджується і колегія суддів, а тому твердження захисника про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 та можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, є непереконливими.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, оскільки таке рішення не зможе запобігти ризикам, які продовжують існувати на стадії судового розгляду.
Саме продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КК України, застава визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

Як вбачається з матеріалів провадження та оскаржуваної ухвали, слідчим суддею при визначенні розміру застави було в повній мірі враховані вимоги вищевказаної статі .

Зважаючи на викладене є неспроможними доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника про не визначення судом альтернативного запобіжного заходу та визначення непомірного розміру застави, який виходить за межі, передбачені ч. 5 ст. 182 КПК України.

Враховуючи вищевказані обставини, колегія суддів вважає, що саме визначений розмір застави здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 та виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому підстав для його зменшення колегія суддів не вбачає.

Відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , в тому числі на які посилається в апеляційній скарзі обвинувачений, були відомі суду першої інстанції на час розгляду клопотання та цілком враховані при прийнятті відповідного процесуального рішення.

Незгода обвинуваченого та сторони захисту з позицією прокурора у кримінальному провадженні не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Істотних порушень вимог КПК України при розгляді клопотання, колегія судді не вбачає.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду, яка постановлена із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, зважаючи на що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Каланчацького районного суду Херсонської області від 16 червня 2021 року, якою відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК, продовжено строк тримання під вартою до 14 серпня 2021 року, включно - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: