Справа № 346/4876/18
Провадження № 1-кс/346/91/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження від 15 липня 2020 року в кримінальному провадженні винесеному до ЄРДР за №0001296 від 12.11.2017 року-
В С Т А Н О В И В:
Скаржник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження від 15 липня 2020 року в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0001296 від 12.11.2017 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 та ч.1 ст. 194 КК України.
В обгрунтування доводів скарги ОСОБА_3 зазначив, що зогляду на те, що йому не надходило жодної інформації про хід розслідування кримінального провадження № 001296, тому 20 січня 2021 року він подав клопотання на ім`я начальника СВ Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області про надання матеріалів даного досудового розслідування.

Вказане клопотання зареєстровано в Коломийському ВП ГУНП в Івано-Франківській області за № 294 від 20 січня 2021 року.

Того ж дня, його скаржника ОСОБА_3 повідомили в СВ Коломийського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області, що постановою про закриття кримінального провадження від 15.07. 2020 р. закрито кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001296 від 12.11.2017 р. на підставі абзацу другого пункту 10 частини першої статті 284 КПК України та надали копію оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження від 15 липня 2020 року.

В матеріалах кримінального провадження відсутній будь-який доказ про отримання ним- скаржником ОСОБА_3 чи його представником копії оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження від 15 липня 2020 року, у зв`язку із чим строк для подачі скарги слідчому судді на оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження вважає слід рахувати з 20 січня 2021 року, тобто з моменту її фактичного отримання ним ОСОБА_3 ..

Ознайомившись із вказаною постановою, вважає її незаконною та такою, що підлягає до скасування, оскільки слідчий СВ Коломийського відділу поліції ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , в ході досудового слідства провів поверхневе та неповне дослідження всіх обставин справи, не вжив всіх заходів та слідчих дій для встановлення об`єктивної істини, не надав правові висновки всім заявленим фактам про вчинення кримінального правопорушення, що має безпосереднє значення для встановлення об`єктивної істини, захисту порушених прав потерпілої сторони та виконання завдань кримінального провадження щодо притягнення правопорушників до належної відповідальності з метою запобігання вчинення повторних злочинів.

Відповідно до витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015, кримінальне провадження за ст.15 ч.2, ст.152 ч.3 КК України було внесено до ЄРДР 04 січня 2019 року.
Відповідно до витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016, кримінальне провадження за ст.187 ч.3 КК України було внесено до ЄРДР 04 січня 2019 року.
Згідно постанови від 05 січня 2019 року по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 було перекваліфіковано кримінальне провадження із ч.3 ст.187 КК України на ч.2 ст.186 КК України в межах кримінального провадження.
Відповідно до витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015, кримінальне провадження за ст.194 ч.1 КК України було внесено до ЄРДР 11 жовтня 2018 року.
Постановою першого заступника керівника Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_5 від 18 січня 2019 року про об`єднання матеріалів досудового розслідування, об`єднано матеріали досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001296 від 12.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, № 0000981 від 11 жовтня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України, за № 180000015 від 04 січня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.152 КК України, за № 0000016 від 04 січня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України.
Надалі, постановою про закриття кримінального правопорушення від 31 січня 2019 року, слідчий СВ Коломийського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області капітан поліції ОСОБА_6 закрила кримінальне правопорушення за ст.186 ч.2 КК України на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України.
Крім цього, постановою про закриття кримінального правопорушення від 31 січня 2019 року, слідчий СВ Коломийського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області капітан поліції ОСОБА_6 закрила кримінальне правопорушення за ст.15 ч.2, ст.152 ч.2 КК України на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України.
30 травня 2019 року ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайоного суду скасовано постанову слідчого СВ Коломийського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області капітан поліції ОСОБА_6 про закриття кримінального правопорушення від 31 січня 2019 року за ст.186 ч.2 КК України та постанову слідчого СВ Коломийського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області капітан поліції ОСОБА_6 про закриття кримінального правопорушення від 31 січня 2019 року за ст.15 ч.2, ст.152 ч.2 КК України.
Отже, з 31 січня 2019 року по 30 травня 2019 року (у випадку внесення слідчим до ЄРДР відомостей про відновлення кримінального провадження), відповідно до вимог ч.1 ст.219 КПК України строк досудового розслідування не обчислювався.
Відповідно до ч.2 ст.219 КПК України строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: 1) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Таким чином, строк досудового розслідування з урахуванням відсутності перебігу строку досудового розслідування щонайменше з 31 січня 2019 року по 30 травня 2019 року (у випадку внесення слідчим до ЄРДР відомостей про відновлення кримінального провадження), то строки досудового розслідування за ст.186 ч.2 КК України, ст.15 ч.2, ст.152 ч.2 КК України, ст.194 ч.1 КК України, які були розпочаті з 04 січня 2019 року станом на 15 липня 2020 року не завершилися.
Таким чином, закривати вказане кримінальне провадження на підставі абзацу другого пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України у слідчого станом на 20 липня 2020 року не було, так як такі строки досудового розслідування не завершилися.
Що стосується безпосередньо кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України за яким 12 листопада 2017 року внесено до ЄРДР відомості за № 0001296, то матеріали кримінального провадження за ст.185 ч.3 КК України відповідно до постанови прокурора Коломийської місцевої прокуратури про виділення матеріалів в окреме провадження від 18 травня 2019 року було виділено для реєстрації нового кримінального провадження. Йому присвоєно окремий номер в ЄРДР, та вказане кримінальне провадження передано на розгляд з обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 до Коломийського міськрайонного суду.
В свою чергу, слідчий в оскаржуваній постанові від 15 липня 2020 року зовсім опустив інформацію щодо того, що дане кримінальне провадження розслідувалося також за ознаками злочину, передбаченого ст.15 ч.2, ст.152 ч.3 КК України, а виключно згадав про кримінальне провадження за ст.194 ч.1, ст.186 ч.2 КК України.
В ході умисного знищення майна скаржника у квартирі АДРЕСА_1 , кривдники використовували вогонь.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 05 листопада 2020 року по справі № 536/621/16-к, провадження № 51-3166 км 20 роз`яснено, що об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, характеризується діями, які полягають у знищенні чи пошкодженні майна, наслідками у вигляді шкоди у великих розмірах і причинно-наслідковим зв`язком між указаними діями та наслідками. Знищення або пошкодження чужого майна може бути здійснене у будь-який спосіб. При цьому умисне знищення чи пошкодження майна шляхом підпалу, вибуху чи іншим загальнонебезпечним способом утворює кваліфікований склад цього злочину і потребує кваліфікації за ч. 2 ст. 194 КК України. Так, зазначена норма передбачає відповідальність за «те саме діяння, вчинене шляхом підпалу, вибуху чи іншим загальнонебезпечним способом, або заподіяло майнову шкоду в особливо великих розмірах, або спричинило загибель людей чи інші тяжкі наслідки». Словосполучення «те саме діяння», вжите в диспозиції ч. 2 ст. 194 КК України, вказує на те, що до діяння, передбаченого цією статтею, слід відносити тільки знищення (пошкодження) майна, а шкода у великих розмірах є наслідком, який виступає криміноутворюючою ознакою лише для ч. 1 ст. 194 КК України, і не є необхідною для кваліфікації за ч. 2 цієї статті. При кваліфікації випадків умисного знищення чи пошкодження майна шляхом підпалу, вибуху чи іншим загальнонебезпечним способом (ч. 2 ст. 194 КК України) розмір спричиненої майнової шкоди не має правового значення. Обов`язковою характеристикою злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, є не наслідки (шкода у великих розмірах), а саме діяння (спосіб вчинення), оскільки воно в цьому випадку має більшу суспільну небезпеку порівняно зі шкодою у великих розмірах. Наведене узгоджується із судовою практикою ККС ВС у постанові від 27 березня 2019 року (провадження № 51-1581км18).
Таким чином, вважає, що фактично було вчинено відносно нього злочин, передбачений частиною 1 статті 194 КК України, що відноситься згідно ст.12 КК України до категорії тяжких злочинів.
Відповідно до ст. 294 КПК України, якщо досудове розслідування злочину, або кримінального проступку до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений в абзаці другому частини першої статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути неодноразово продовжений слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 1-3 частини другої статті 219 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 295 КПК України, продовження строку досудового розслідування кримінального правопорушення, у випадку, визначеному пунктом 1 частини третьої статті 294 цього Кодексу, здійснюється за клопотанням слідчого, або прокурора, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення цього досудового розслідування.

Проте, в порушення вимог ст.294, ст.295 КПК України слідчий не звертався із клопотанням про продовження строків досудового розслідування, не зважаючи на те, що орган досудового розслідування протягом розслідування вказаного кримінального провадження, не повідомляв нікому про підозру у вчиненні злочину, а також не закривав на законних підставах кримінальне провадження з підстав відсутності складу чи події злочину.

Згідно положень ст. 93 КПК України, метою проведення слідчих дій є виключно збирання доказів, а ст. 91 КПК України передбачає виключний перелік обставин, які підлягають доказуванню.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів, а також у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Скаржником в межах даного кримінального провадження було заявлено клопотання про проведення повторної та додаткової експертизи, які були подані до Коломийського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області за № 335 від 16 січня 2020 року та № 334 від 16 січня 2020 року.
Всі вищевказані клопотання та заяви були залишені органом досудового розслідування без розгляду, що свідчить про те, що слідчий не вжив всіх заходів щодо встановлення істини по даному кримінальному провадженню.
Також, скаржником було заявлено клопотання про розслідування вказаного кримінального провадження за ст.162 ч.2 КК України, яке також не відображено в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження від 15 липня 2020 року.
До істотних порушень при розслідуванні вказаного кримінального провадження скаржник вважає слід віднести те, що у вказаному кримінальному провадженні було надано вказівки в порядку ст.39 КПК України від 11 лютого 2019 року заступником начальника СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_8 . Зокрема було констатовано, що досудове розслідування у провадженні ведеться неналежним чином, процесуальний контроль відсутній. У вказівках зазначено, що слід скласти детальний план проведення слідчих (розшукових) дій, доручити здійснення досудового розслідування іншому слідчому, зобов`язано провести ряд слідчих та розшукових дій.
Проте, орган досудового розслідування вказаних вказівок зовсім не виконав, що свідчить про поверхневість проведеного досудового розслідування.
Зміст постанови про закриття кримінального провадження від 15 липня 2020 року повністю збігається із змістом раніше вже прийнятих постанов про закриття кримінального провадження від 31 січня 2019 року, які були скасовані слідчим суддею згідно ухвали від 30 травня 2019 року.
Таким чином, беззаперечним є те, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження є передчасною, незаконною та необ`єктивною, а тому підлягає до скасування.

Даною незаконною постановою, слідчим не дотримано основних засад кримінального провадження, так як не захищено та не відновлено права потерпілих від кримінального правопорушення.

В судове засідання скаржник та його адвокат ОСОБА_9 не з`явилися, однак адвокат подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, вимоги скарги підтримав та просив скаргу задоволити.
Представник Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся згідно чинного законодавства, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України їх відсутність не перешкоджає розгляду скарги.
Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №001296 від 20.01.2021, слідчий суддя вважає, що дана скарга обгрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.
Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Серед даного переліку є рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
В статті 284 КПК України наведено вичерпний перелік підстав, за наявності яких кримінальне провадження підлягає закриттю. Серед яких закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування (абзац 16 ч. 1 ст. 284 КПК України).
Судовим розглядом встановлено, що відповідно до витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015, кримінальне провадження за ст.15 ч.2, ст.152 ч.3 КК України внесено до ЄРДР 04 січня 2019 року (а.с.12).
Відповідно до витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016, кримінальне провадження за ст.187 ч.3 КК України внесено до ЄРДР 04 січня 2019 року (а.с.13).
Відповідно до витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015, кримінальне провадження за ст.194 ч.1 КК України було внесено до ЄРДР 11 жовтня 2018 року (а.с.14).
Згідно постанови від 05 січня 2019 року по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 було перекваліфіковано кримінальне провадження із ч.3 ст.187 КК України на ч.2 ст.186 КК України в межах кримінального провадження (а.с.15).
Постановою першого заступника керівника Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_5 від 18 січня 2019 року про об`єднання матеріалів досудового розслідування, об`єднано матеріали досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001296 від 12.11.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, № 0000981 від 11 жовтня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України, за № 180000015 від 04 січня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.152 КК України, за № 0000016 від 04 січня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України (а.с.17).
Постановою про закриття кримінального правопорушення від 31 січня 2019 року, слідча СВ Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області капітан поліції ОСОБА_6 закрила кримінальне правопорушення за ст.186 ч.2 КК України на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України (а.с.18-20).
Постановою про закриття кримінального правопорушення від 31 січня 2019 року, слідча СВ Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області капітан поліції ОСОБА_6 закрила кримінальне правопорушення за ст.15 ч.2, ст.152 ч.2 КК України на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України (а.с.21-23).
Ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 30 травня 2019 року вищезгадані постанови про закриття кримінального правопорушення від 31 січня 2019 року за ст.186 ч.2 КК України та за ст.15 ч.2, ст.152 ч.2 КК України, скасовано (а.с.24-26).
З 31 січня 2019 року по 30 травня 2019 року відповідно до вимог ч.1 ст.219 КПК України строк досудового розслідування не обчислювався.
Відповідно до ч.2 ст.219 КПК України строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: 1) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Таким чином, строки досудового розслідування, з урахуванням відсутності перебігу строку досудового розслідування з 31 січня 2019 року по 30 травня 2019 року, за ст.186 ч.2 КК України, ст.15 ч.2, ст.152 ч.2 КК України, ст.194 ч.1 КК України, які були розпочаті з 04 січня 2019 року станом на 15 липня 2020 року, не завершилися.
Таким чином, закривати вказане кримінальне провадження на підставі абзацу другого пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України у слідчого станом на 20 липня 2020 року не було так як такі строки досудового розслідування не завершилися.
Що стосується безпосередньо кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України за яким 12 листопада 2017 року внесено до ЄРДР відомості за № 0001296, то матеріали кримінального провадження за ст.185 ч.3 КК України відповідно до постанови прокурора Коломийської місцевої прокуратури про виділення матеріалів в окреме провадження від 18 травня 2019 року було виділено для реєстрації нового кримінального провадження, присвоєно окремий номер в ЄРДР, та вказане кримінальне провадження передано на розгляд з обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 до Коломийського міськрайонного суду.
В свою чергу, слідчий в оскаржуваній постанові від 15 липня 2020 року не врахував, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проводилось також за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2, ст.152 ч.3 КК України, а виключно зазначив лише про кримінальне провадження за ст.194 ч.1, ст.186 ч.2 КК України.
Відповідно до ст. 294 КПК України, якщо досудове розслідування злочину, або кримінального проступку до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений в абзаці другому частини першої статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути неодноразово продовжений слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 1-3 частини другої статті 219 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 295 КПК України, продовження строку досудового розслідування кримінального правопорушення, у випадку, визначеному пунктом 1 частини третьої статті 294 цього Кодексу, здійснюється за клопотанням слідчого, або прокурора, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення цього досудового розслідування.

Проте, в порушення вимог ст.294, ст.295 КПК України слідчий не звертався із клопотанням про продовження строків досудового розслідування, не зважаючи на те, що орган досудового розслідування протягом розслідування вказаного кримінального провадження, не повідомляв нікому про підозру у вчиненні злочину, а також не закривав на законних підставах кримінальне провадження з підстав відсутності складу чи події злочину.

Згідно положень ст. 93 КПК України, метою проведення слідчих дій є виключно збирання доказів, а ст. 91 КПК України передбачає виключний перелік обставин, які підлягають доказуванню.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
При вирішенні зазначеної скарги суд враховує положення ч. 2 ст. 9 КПК України, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.
Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.
З досліджених матеріалів кримінального провадження вбачається, що скаржником в межах даного кримінального провадження заявлено клопотання про проведення повторної та додаткової експертизи, які були подані до Коломийського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області за № 335 від 16 січня 2020 року та № 334 від 16 січня 2020 року.
Всі вищевказані клопотання та заяви були залишені органом досудового розслідування без розгляду, що свідчить про те, що слідчий не вжив всіх заходів щодо встановлення істини по даному кримінальному провадженню.
Також, скаржником було заявлено клопотання про розслідування вказаного кримінального провадження за ст.162 ч.2 КК України, яке також не відображено в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження від 15 липня 2020 року.
Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.
З досліджених матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчий слідчого СВ Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 під час проведення досудового розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні не вжив всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування.
Зокрема, не виконані в повному обсязі письмові вказівки в порядку ст.39 КПК України від 11 лютого 2019 року заступником начальника СУ ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_8 . Зокрема було констатовано, що досудове розслідування у провадженні ведеться неналежним чином, процесуальний контроль відсутній. У вказівках зазначено, що слід скласти детальний план проведення слідчих (розшукових) дій, доручити здійснення досудового розслідування іншому слідчому, зобов`язано провести ряд слідчих та розшукових дій.
Проте, орган досудового розслідування вказаних вказівок зовсім не виконав, що свідчить про поверхневість проведеного досудового розслідування.
Зміст постанови про закриття кримінального провадження від 15 липня 2020 року повторюється із змістом раніше вже прийнятих постанов про закриття кримінального провадження від 31 січня 2019 року, які були скасовані слідчим суддею згідно ухвали від 30 травня 2019 року.
Вказівка прокурора це процесуальне рішення прокурора, яке виноситься в ході здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінального провадження слідчому, керівнику органу досудового розслідування з метою досягнення всебічності, повноти та об`єктивності досудового розслідування, спрямоване на усунення прогалин та неповноти слідства, яка наділена ознаками імперативності і є обов`язковою до виконання.
Слідчий зобов`язаний виконати вказівку прокурора в повному обсязі, вправі вийти за межі завдань, які перед ним поставлені, однак не вправі без відома прокурора обмежитися виконанням лише окремих з них.
Як зазначено в ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.
Крім того, частину першу статті 284 КПК України доповнено абзацом згідно із Законом № 2147-VIII від 03.10.2017 «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» - зміни не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін - див. пункт 4 § 2 розділу 4 Закону; із змінами, внесеними згідно із Законом № 720-IX від 17.06.2020, відомості про вищезгадані кримінальні правопорушення внесені за ознаками злочину в період з 05.08.2017 по 11.11.2017 рік.
Зважаючи на викладене, слідчий суддя, виконуючи функцію судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування, вважає, що постанову слідчого СВ Коломийського відділу поліції ВП ГУ НП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 15 липня 2021 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001296 від 12 листопада 2017 року на підставі абз. 2 п. 10 ч.1 ст.284 КПК України, слід скасувати, оскільки досудове слідство проведено поверхово, неповно, без усебічного дослідження обставин справи.
Крім того , рахувати ОСОБА_3 початком строку для подачі скарги слідчому судді на постанову слідчого СВ Коломийського відділу поліції ВП ГУ НП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 15 липня 2020 року про закриття кримінального провадження з 20 січня 2021 року, тобто з моменту отримання та ознайомлення з оскаржуваною постановою

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303-307, 376 ч.2 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_3 строк оскарження постанови слідчого СВ Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 15.07.2020 р. про закриття кримінального провадження № 0001296 від 12.11.2017 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 та ч.1 ст.194 КК України.
Скаргу ОСОБА_3 задоволити.
Постанову слідчого СВ Коломийського відділу поліції ВП ГУ НП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 15 липня 2020 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001296 від 12 листопада 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 та ч.1 ст.194 КК України, на підставі абз. 2 п. 10 ч.1 ст.284 КПК України, скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складено та оголошено 4 червня 2021 року о 15 год. 30 хв. у приміщенні Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області. Слідчий суддя: ОСОБА_1