УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про продовження строку запобіжного заходу

11 травня 2021 рокум. Рівне

Рівненський міський суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Рівне кримінальне провадження №0002013 від 17.04.2020 року та №0003608 від 17.08.2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 353, ч. 1, 3 ст. 357 КК України,

В С Т А Н О В И В :
У провадженні Рівненського міського суду перебуває кримінальне провадження №0002013 від 17.04.2020 року та №0003608 від 17.08.2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 353, ч. 1, 3 ст. 357 КК України.

В судовому засіданні прокурор подав письмове клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки такий закінчуються 14 травня 2021 року, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час залишились незмінними.

Обвинувачений та захисник, кожен окремо, проти заявленого клопотання заперечили, зазначивши, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Захисник просив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт.
Заслухавши думку учасників судового провадження, кожного зокрема, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При вирішенні даного питання суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як зазначає Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини "Тейс проти Румунії", автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання про продовження строків домашнього арешту, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину.
Враховуючи те, що в судовому засіданні прокурором доведено наявність, на даний час, ризиків, які не відпали, визначених ст. 177 КПК України, з огляду на тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень санкція статті яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше неодноразово судимий, ніде не працює, немає постійного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків, потерпілі та свідки у кримінальному провадженні в судовому засіданні недопитані, запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, на думку суду, неможливо, а тому, з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити щодо ОСОБА_4 застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Суд приходить до переконання, що жоден із інших - альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не в змозі забезпечити уникненню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень суду.

Наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, а тому клопотання захисника з цього приводу не підлягають задоволенню.

Суд вважає, що продовження строку утримання під вартою обвинуваченого не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Відтак, є достатні підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів.

Водночас, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, оскільки останній, серед іншого, обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.177, 178, 183, 199, 369, 372 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 09 липня 2021 року.

Обвинуваченого утримувати в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, надіслати начальнику Державної установи «Рівненський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали до 09 липня 2021 року.

В судовому засіданні оголосити перерву до 03 червня 2021 року, о 15 год. 00 хв., про що повідомити учасників судового провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019, № 4-р/2019.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1