Справа № 761/3082/20
Провадження №1-кп/761/877/2021
В И Р О К
іменем України

21 квітня 2021 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі головуючого судді
ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_9 , представника потерпілої та цивільних позивачів адвоката ОСОБА_10 , цивільного позивача ОСОБА_11 , представника цивільного відповідача ПАТ СК «ПЗУ Україна» ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду міста Києва кримінальне провадження №0006141 25.06.2019 року по обвинуваченню :
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Леніне, Радомишльського району, Житомирської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, не працюючого, інвалід 3 групи, одруженого, на утриманні має 1 неповнолітню дитину та 1 непрацездатну особу- батька, інваліді 1 групи, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

24.06.2019 близько 23.56 год. ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 21154» н.з. НОМЕР_1 , рухався по пр. Перемоги зі сторони вул. Гарматної в напрямку вул. Янгеля та на перехресті прос. Перемоги та вул. Довженка м. Києві, порушуючи вимоги п.п.2.3 «б», 10.1, 16.6 ПДР, проявив неуважність до дорожньої обстановки, не переконався перед зміною напрямку свого руху, що це буде безпечно для інших учасників, проігнорував вимоги дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо» та прожовуючи рух при виконанні розвороту на перехресті пр. Перемоги та вул. Довженка не надав дорогу автомобілю «Mercedes-Benz» н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_11 , який рухався прямолінійно на зелений сигнал світлофору в зустрічному напрямку по пр. Перемоги зі сторони вул. Гаврилишина у напрямку вул. Гарматної та виїхав на вказане перехрестя. Внаслідок таких дій ОСОБА_7 відбулося зіткнення правої передньої бічної частини керованого ним автомобіля «ВАЗ 21154» н.з. НОМЕР_1 та передньої лівої частини автомобіля «Mercedes-Benz» н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_11 .
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ 21154» ОСОБА_13 отримала тілесне ушкодження у виді закритої тупої травми грудної клітки: перелому середньої третини тіла правої ключиці зі зміщенням уламків, яке відноситься до середнього ступеню тяжкості, а пасажир автомобіля «Mercedes-Benz» - ОСОБА_9 отримала тілесне ушкодження у вигляді закритого крайового перелому основи середньої фаланги 2 пальця лівої кисті без зміщення, яке відноситься до середнього ступеню тяжкості.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Суд визнає правильну кваліфікацію діяння ОСОБА_7 : за частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України як порушення правил безпеки дорожнього руху, під час керування транспортним засобом, що спричинило середньої тяжкості тілесні ушкодження ОСОБА_13 та потерпілій ОСОБА_9 .

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
В силу ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею, а це, зокрема, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Диспозиція ст. 286 КК є бланкетною, і для з`ясування того, чи були порушені правила безпеки дорожнього руху, необхідно звертатися до ПДР, якими регламентовано єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
При цьому для встановлення наявності об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК, має бути встановлено три обов`язкові ознаки: суспільно небезпечне діяння (порушення правил безпеки дорожнього руху), суспільно небезпечні наслідки (спричинення середньої тяжкості тілесного ушкодження) та причинний зв`язок між діяннями і наслідками.
З урахуванням вищенаведених положень законодавства України, заслухавши доводи сторін, оцінивши кожен наданий суду доказ щодо належності, допустимості, достовірності та у сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд встановив, що пред`явлене обвинувачення доведено.

Під час судового розгляду ОСОБА_7 вину визнав, пояснив, що у час та місці зазначеним у обвинувальному акті, він керуючи авто «ВАЗ 21154» хотів проїхати на вул. О. Теліги, коли був увімкнений червоний сигнал світлофору, перед ним для повороту ліворуч стояв ще один транспортний засіб білий мікроавтобус, який заважав йому побачити, яка ситуація на зустрічній смузі, через що він трохи виїхав на зустрічну смугу за білий бус та побачив, що у зустрічному напрямку рухається авто, на його переконання, автівка знаходилась на достатньо великій відстані, та він вирішив здійснити задуманий маневр, проте коли він розпочав рух та став виїжджати на зустрічну смугу та побачив, що авто, яке, як йому задалось, було далеко, досить швидко наблизилось, він почав гальмувати, однак уникнути зіткнення не вдалось. Також пояснив, що на передньому пасажирському сидінні знаходилась його жінка ОСОБА_13 , коли він розпочинав свій маневр, для нього був увімкнений забороняючий червоний сигнал світлофору, а для авто яке рухалось у зустрічному напрямку зелений. Проте вважає, що водій авто «Mercedes-Benz» - ОСОБА_11 значно перевищував дозволену швидкість і рухався близько 100-120 км/год. і якби швидкість останнього авто була менша та водій Мерседесу рухався не в крайній лівій смузі, а в крайній правій, то можливо було б уникнути ДТП та його наслідків.
Цивільний позов ОСОБА_9 не визнав, з огляду на обов`язок страхової компанії відшкодувати завдані моральні збитки, позов ОСОБА_11 визнав частково.
При призначенні покарання просив суд застосувати до нього покарання у вигляді мінімального штрафу, без призначення додаткового покарання, враховуючи, що він визнає вину в повному обсязі, щиро кається, просить вибачення перед потерпілими, є інвалідом ІІІ групи, має на утриманні неповнолітню дитину та батька інваліда І групи, що вимагає від нього постійного пересування як в межах міста так і за його межами, в тому числі у зв`язку із необхідністю отримувати медичну допомогу.

Встановлені судом обставини вчинення злочину повністю підтверджується дослідженим та перевіреними безпосередньо в судовому засіданні доказами.

Допитана судом потерпіла ОСОБА_9 суду пояснила, що у час та місці, які викладені в обвинувальному акті, вони з чоловіком ОСОБА_11 та співробітником чоловіка, на їх власному авто їхали по пр. Перемоги в м. Києві, при цьому вона перебувала на передньому пасажирському сидінні. Їх авто рухалось на дозволений сигнал світлофору, вони їхали не поспішаючи, вона слухала музику, в подальшому, дуже раптово сталось зіткнення, якого, на її думку не можливо було уникнути. Внаслідок зіткнення вона рукою вдарилася об передню панель в авто, по приїзду швидкої, стало зрозуміло, що палець зламаний. Заявлений цивільний позов підтримала, просила задовольнити. Обвинувачений має понести відповідне покарання за свої дії, з позбавленням права керування.

Допитаний судом свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що у час вказаний у обвинувальному акті, рухався на своєму авто з центру м. Києва в напрямку виїзду з міста по пр. Перемоги в м. Києві. Разом з ним в авто були на передньому пасажирському сидінні його дружина ОСОБА_9 , на задньому сидінні його знайомий. Вони рухались на дозволений зелений сигнал світлофору, в лівій смузі для руху. Рухаючись, він побачив, що в зустрічному напрямку на розворот виїхав білий мікроавтобус та зупинився. Продовжуючи рух, раптово позаду мікроавтобусу виїхало авто обвинуваченого на його полосу для руху, в цей час він зрозумів, що екстрене гальмування не допоможе, та прийняв рішення повернути кермо своєї автівки праворуч, щоб удар по авто обвинуваченого прийшовся не на пасажирські двері, а правіше. Після зіткнення, колега, який перебував разом з ним у авто, викликав швидку. Також повідомив, що раніше, в одному напрямку руху із ним їхало авто, крім іншого він мав повертати ліворуч в подальшому, тому їхав саме у лівій смузі. Заявлений цивільний позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Допитаний судом експерт ОСОБА_14 підтвердив висновки, викладені в комплексній судовій експертизі, наголосив, що вони є цілком зрозумілими, зауважив, що в експертній практиці розрізняються два поняття, перше, «небезпека для руху», запобігти їй можливо лише шляхом гальмуванням, по друге «перешкода», в такому разі можливо вчинення як об`їзду перешкоди, так і гальмування. Наголосив, що в даному конкретному випадку авто ОСОБА_7 , яке виїхало на смугу зустрічного руху, з технічної точки зору було саме «небезпекою для руху», у зв`язку із чим дії іншого водія ОСОБА_11 були правильними гальмування.

Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.06.2019 року з додатками старшим слідчим СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_15 проведено детальний огляд місця події ДТП, зафіксовано обстановку на місці пригоди, а саме місце розташування транспортних засобів на проїзній частині дороги, інші сліди на місці ДТП, зазначені детально пошкодження транспортних засобів, документ підписано учасниками без зауважень.

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 156/к від 12.12.2019-21.12.2019 у ОСОБА_9 встановлено ушкодження: закритий крайовий перелом основи середньої фаланги 2 пальця лівої кисті без зміщення уламків, могло утворитися при транспортній травмі та вбачається причинно-наслідковий зв`язок між даним ушкодженням та ДТП від 24.06.2019 та відноситься до середнього ступеню тяжкості, так як для його зрощення та відновлення функції пальця необхідний строк понад 21 день

Згідно висновку експерта № 042-1472-2019 від 06.08.19-27.09.2019 у ОСОБА_13 встановлено ушкодження : закрита тупа травма грудної клітки : перелом середньої третини тіла правої ключиці зі зміщенням уламків; забійна рана потиличної ділянки (довжиною 10 см), локалізація, характер, морфологія вказаних ушкоджень, враховуючі часові данні та обставини події, свідчать, що вони утворилися від ударної дії тупих твердих предметів, у строк вказаний в описовій частині постанови, внаслідок ДТП та відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, та середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я

Згідно висновку комплексної судової автотехнічної та фототехнічної експертизи від 20.09.2019 №12-1/1704-23-3/198 встановлено, що водій ОСОБА_11 повинен був керуватися п.п. 12.2, 12.9б, 12.3 ПДРУ та з моменту виникнення небезпеки для руху, як при фактичній так і при максимально дозволеній швидкості руху не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_7 , шляхом застосування екстреного гальмування та в діях водія ОСОБА_11 з технічної точки зору вбачаються невідповідність вимогам п. 12.9б ПДР, які не перебувають у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. Водій ОСОБА_7 в даній дорожній ситуації повинен керуватися вимогами п. 10.1, 16.6 ПДР, та мав технічну можливість уникнути зіткнення, шляхом виконання вимог п. 10.1,16.6 ПДР. В діях ОСОБА_7 вбачаються з технічної точки зору невідповідність п. 10.1,16.6 ПДР. З технічної точки зору, причиною ДТП є невідповідність дій водія ОСОБА_7 вимогам п. 10.1,16.6 ПДР.

Згідно протоколу огляду відеозапису від 25.06.2019 року, та демонстрації в судовому засіданні відеозапису з компакт диску, на якому зафіксовано обставини, які мали місце безпосередньо перед ДТП , в момент зіткнення, та після нього, в тому числі щосекундне розташування транспортних засобів.

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи від 09.09.2019 № 13-3/415 встановлена ринкова вартість автомобіля Mercedes-Benz C200 днз НОМЕР_2 станом на 24.06.2019 до моменту вчинення ДТП в сумі 303 729,96 грн., що також дорівнює вартості майнової шкоди, заподіяної власнику вартість автомобіля Mercedes-Benz C200 днз НОМЕР_2 . Вартість залишків пошкодженого автомобіля Mercedes-Benz C200 днз НОМЕР_2 станом на 24.06.2019 не визначалась, оскільки вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників розукомплектованого або аварійно пошкодженого КТЗ, не перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень.

З наданих прокурором матеріалів, зокрема:

Полісу № ЕР ,193159967 обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ОСОБА_7 є страхувальником у страховика ПрАТ СК «ПЗУ Україна», строк дії договору з 29.12.2018-28.12.2019, страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну здоров`ю- 200000 грн, заподіяну майну 100000 грн., розмір франшизи 0, на забезпечений ТЗ ВАЗ 211540, 2011 р.в., днз НОМЕР_1 .

Згідно посвідчення № НОМЕР_3 серії АЗ від 01.08.2013 ОСОБА_7 отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи.

З висновку КМНКЛ «Соціотерапія» від 25.06.2019 № 005531 ОСОБА_7 не перебував у стані сп`яніння на час коли мала місце дорожньо-транспортна пригода.

З відповіді КНП «Радомишльська лікарня» Радомишльської міської ради від 18.10.2019 №1433 ОСОБА_7 на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває.

З довідки характеристики Ставецького Старостинського округу Радомишльської міськради від 16.09.2019 № 515 ОСОБА_7 позитивно характеризується за місцем проживання, є опікуном та здійснює догляд за своїм батьком ОСОБА_16 , який є інвалідом І групи.

Згідно копії свідоцтва про народження від 05.03.2004 року на триманні має одну неповнолітню дитину.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 відповідно до статті 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання

Статтею другою КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень (п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 65 КК України).

На підставі викладеного, призначаючи покарання обвинуваченому відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України, є не тяжким злочином, обставини та мотиви його вчинення, а також, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, даних, що обвинувачений є раніше судомою особою, суду не надано, є громадянином України, з вищою освітою, перебуває у шлюбі, має місце реєстрації та проживання, має неповнолітню дитину та батька інваліда І групи на утриманні, сам має ІІІ групу інвалідності, враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 , а також запобігання вчиненню ним нових злочинів застосування до нього покарання у виді обмеження волі на строк, який визначений санкцією інкримінованої йому статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

При цьому, виходячи із системного тлумачення законодавства та із судової практики, щире каяття, характеризується ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Разом з тим, поведінка обвинуваченого під час судового розгляду не свідчила про наявність щиросердного каяття, він хоч і вибачився перед потерпілою стороною, під час дебатів та в останньому слові, проте, жодної виплати на відшкодування матеріальної та моральної шкоди ним зроблено не було.

При вирішенні питання щодо необхідності призначення додаткового покарання, суд бере до уваги те, що встановленні під час судового розгляду порушення обвинуваченим правил дорожнього руху, документи, які характеризують особу обвинуваченого, його стан здоров`я, стан здоров`я його батька, думку потерпілої сторони, яка просила застосування такого покарання на максимальний строк тощо, а також наслідки вчиненого, дозволяють суду дійти висновку про необхідність призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Разом з цим, суд з урахуванням даних про особу обвинуваченого, ступеню тяжкості вчиненого злочину та форми вини, а також позитивної процесуальної поведінки вважає можливим його перевиховання і виправлення без ізоляції від суспільства, та звільняє ОСОБА_7 від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням йому іспитового строку та покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Потерпіла ОСОБА_9 заявила цивільний позов до ОСОБА_7 про відшкодування майнової шкоди на суму 10600 грн. та моральної на суму 100000 грн., та до ПАТ СК «ПЗУ» про відшкодування 3529,63 грн. матеріальної та 10000 грн. моральної шкоди.

Цивільний позивач ОСОБА_11 просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 майнову шкоду в розмірі 229069,96 грн. та з ПАТ СК «ПЗУ» матеріальну шкоду - 100000 грн.

ОСОБА_7 не оспорюючи фактичних обставин кримінального правопорушення та визнаючи вину у вчиненні інкримінованого злочину, заперечував щодо задоволення цивільного позову ОСОБА_11 з огляду, що сума позовних вимог є значно завищеною, цивільний позивач ОСОБА_11 , на час розгляду справи відчужив належне йому авто, таким чином відшкодувавши частину збитків. Також, на думку обвинуваченого, ОСОБА_11 , керуючиавтомобілем Mercedes-Benz C200 нз НОМЕР_2 в момент пригоди допустив порушення ПДР: а саме: перевищив допустиму швидкість руху, та здійснював рух у лівій крайній смузі, що призвело до таких сильних пошкоджень належного йому автомобіля, та у зв`язку із чим враховуючи грубу необережність ОСОБА_11 підлягає стягненню шкода на рівні не більше 32000 грн.
Вважає, що цивільний позов потерпілої не підлягає задоволенню з огляду на те, що він застрахував у встановленому законом порядку свою цивільно-правову відповідальність, у зв`язку із чим шкода завдана потерпілій має відшкодовуватися саме страховою компанією.

Представник цивільного відповідача ПАТ СК «ПЗУ» ОСОБА_12 підтримала в суді відзив на позов та просила відмовити в задоволенні вимог майнового характеру до страхової компанії, посилаючись, що для настання страхового випадку та відшкодування шкоди завданої цивільним позивачам має бути встановлена вина обвинуваченого, та крім іншого, позивачі не зверталися до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування.

Мотиви розв`язання цивільних позовів
Питання заявлених та підтриманих потерпілою ОСОБА_9 та цивільним позивачем ОСОБА_11 цивільних позовів, суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 128, 129 КПК України.
Згідно полісу № ЕР 193159967 обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ОСОБА_7 є страхувальником у страховика ПрАТ СК «ПЗУ Україна», строк дії договору з 29.12.2018-28.12.2019, страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну здоров`ю- 200000 грн, заподіяну майну 100000 грн., розмір франшизи 0, на забезпечений ТЗ ВАЗ 211540, 2011 р.в., днз НОМЕР_1 ОСОБА_17 у ПрАТ Страхова компанія Провідна була застрахована цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів.
У відповідності до ст. 5 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, завданої життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 вказаного закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Підпунктом 22.3 передбачено, що потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої ст. 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до ст.23 ЦК України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5% ліміту, визначеного у п. 9.3 ст.9 цього Закону.
Відповідно до ст. 23 вказаного вище Закону, під шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є шкода ( в тому числі моральна шкода) пов`язана: з лікуванням потерпілого, з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; із стійкою втратою працездатності потерпілим; із смертю потерпілого.
Статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.
Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Оцінюючи характер вчиненого злочину, ступінь вини обвинуваченого, глибину фізичних і моральних страждань, спричинених потерпілій ОСОБА_9 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме те, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, потерпілій спричинено фізичний біль, що призвело до розладу здоров`я, порушення нормального перебігу та якості життя, і завдало душевних та моральних страждань, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає обґрунтованим розмір моральної шкоди яка підлягає стягненню з ОСОБА_7 50000 грн.. також суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявлених ОСОБА_9 та ОСОБА_11 щодо відшкодування з обвинуваченого завданих матеріальних збитків, розмір яких підтверджений належним чином долученими до позовів документами, а саме стягнувши з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 3529,63 грн., та на користь ОСОБА_11 в сумі 229069,96 грн.
В зв`язку з наведеним вище, суд також приходить до висновку про часткове задоволення позовних заяв про відшкодування моральної шкоди 5000 грн. та матеріальної шкоди 3529 грн., яка завдана ОСОБА_9 та матеріальної шкоди, яка спричинена ОСОБА_11 в сумі 100000 грн. з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія ПЗУ Україна .
Процесуальні витрати, які складаються із залучення експертів: висновки: №042-1475-2019 на суму 555,80 грн.; №042-1472-2019 на суму 1796,90 грн.; № 12-1/1704-23-3/198 на суму 3768,24; №13-3/415 на суму 3140,20 грн.; №156/к на суму 2171,90 на загальну суму 11433,04 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Враховуючи задоволення цивільних позовів, арешт, накладений ухвалою суду 13.03.2020 на автомобіль обвинуваченого на даний час не може бути скасований з огляду на те, що його накладення було здійснено з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок Кримінального правопорушення (цивільний позов). Враховуючи приписи ч. 4 ст. 174 КПК України, згідно яких скасування арешту в даному випадку можливе лише в разі залишення цивільного позову без розгляду, або відмови в його задоволенні.

Питання щодо долі речових доказів вирішується у відповідності до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.
Зобов`язати ОСОБА_7 відповідно до ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 10600 (десять тисяч шістсот) гривень та моральну шкоду у розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень.
Стягнути з ПрАТ «Страхова Компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 3529 (три тисячі п`ятсот двадцять дев`ять) гривень 63 копійки та моральну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.
Цивільний позов ОСОБА_11 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду в розмірі 229069 (двісті двадцять дев`ять тисяч шістдесят дев`ять) гривень 96 копійок.
Стягнути з ПрАТ «Страхова Компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду у розмірі 100000 (сто тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_18 процесуальні витрати за проведення експертиз в загальній сумі 11433 (одинадцять тисяч чотириста тридцять три) гривні 04 копійки на користь держави.
Речові докази: автомобіль «Мерседес», днз НОМЕР_2 повернути ОСОБА_11 , автомобіль «ВАЗ» днз НОМЕР_1 повернути ОСОБА_7 ; компакт диск з відеозаписом обставин ДТП залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського Апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя