Єдиний унікальний номер 730/154/20
Номер провадження 1-кп/728/12/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000317 від 9 липня 2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Плиски Борзнянського району Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, не одруженого, не працюючого, студента 1-го курсу ДПТН «Куликівський професійний аграрний ліцей» м. Куликівка Чернігівської області, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 Кримінального кодексу України (далі КК),

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

законного представника обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6

потерпілого - ОСОБА_7

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_8

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним

1. 16 червня 2019 року, близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться по вулиці Миру, б. 78, с. Красносільське Борзнянського району Чернігівської області, під час сварки, яка переросла у бійку, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин умисно наніс ОСОБА_7 один удар кулаком правої руки в область обличчя, з лівої сторони, у результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, яка виражалась гематомою лівої щічної ділянки обличчя, переломом лівого великого крила клиноподібної кістки основи черепа, лівою епідуральної гематомою (накопиченням крові у просторі між кістками черепа та твердою мозковою оболонкою), лівобічною субдуральною гідромою (накопиченням рідини під твердою мозковою оболонкою), крововиливом у м`які мозкові оболонки (субарахноїдальним крововиливом) у лівій лобно-тім`яно-скроневій ділянці та забоєм головного мозку на даному рівні, які у комплексі відносяться до ушкоджень небезпечних для життя у момент заподіяння і за цією ознакою кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження.

ІІ. Позиція обвинуваченого

2.Обвинувачений ОСОБА_3 допитаний у судовому засіданні, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, погодився з всіма фактичними обставинами справи.

Він підтвердив, що у нього виник конфлікт з потерпілим, якого він вдарив рукою в обличчя.

Обвинувачений частково відшкодував шкоду та бажає відшкодувати збитки.

У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не наказувати.

ІІІ. Позиція потерпілого

3.Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він із друзями відпочивав і на свято вони поїхали в с. Красносільське, де стався конфлікт між обвинуваченим та потерпілим.

Зокрема, потерпілий отримав удар рукою в голову від ОСОБА_3 , внаслідок чого він впав і далі нічого не пам`ятає.

Потерпілий висловив позицію про те, оскільки обвинувачений не відшкодував йому збитки, ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

ІV. Досліджені в судовому засіданні докази

4.Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що вони відпочивали в с. Красносільське і вживали алкогольні напої.
Вона побачила як потерпілий наніс удар ОСОБА_3 , який його заспокоював, але потерпілий продовжував нецензурно виражатись. Тоді обвинувачений наніс йому один удар в голову, він впав і втратив свідомість.

5.В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що їх компанія приїхала в інше село, де в полдаьшому виник конфлікт між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 .

Свідок побачив момент удару як ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_7 кулаком в голову. ОСОБА_7 впав і втратив свідомість.

6.Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що потерпілий його син. Обставин бійки він не бачив. Близько 10-12 годин ночі сина привезли хлопці. Він думав, що син п`яний, але пізніше він дізнався, що його побили. Коли син розповів, що його побили, вони звернулися в лікарню.

7.Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що потерпілий є її сином. Було свято День села і хлопці пішли на свято. Коли вона прийшла додому, чоловік сказав, що ОСОБА_13 привезли, але він мокрий, він вже спав. На наступний день він сказав, що у нього болить голова, а тому вони його відвезли в лікарню. Він їй не розповідав як отримав травму. Вона не бачила обставин бійки. Про бійку розповіли інші діти та односельці.

8.Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000317 від 9 липня 2019 року (а.с.к.п.1), яким підтверджується внесення відповідних відомостей про кримінальне правопорушення і початок досудового розслідування відповідно до статті 214 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

9.Повідомлення про початок досудового розслідування (а.с.к.п.2), яким підтверджується початок досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню.

10. Постанова про призначення групи прокурорів від 9 липня 2019 року (а.с.к.п.4), якою підтверджується склад групи прокурорів в даному кримінальному провадженні.

11. Постанова про створення слідчої групи від 9 липня 2019 року (а.с.к.п.29), якою підтверджується склад групи слідчих для проведення досудового розслідування.

12. Заява ОСОБА_7 (а.с.к.п.30), яка стала підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань і початку досудового розслідування за вчинення кримінального правопорушення.

13. Протокол проведення слідчого експерименту від 10 лютого 2020 року (а.с.к.п.66-69), яким підтверджується проведення перевірки і уточнення показань свідка ОСОБА_14 відповідно до статті 240 КПК, наданих на досудовому розслідуванні.

14. Клопотання про призначення експертизи від 15 липня 2019 року та ухвала слідчого судді Борзнянського районного суду Чернігівської області від 18 липня 2019 року (а.с.к.п.70-71) підтверджують здійснення судового контролю за проведенням слідчих дій в порядку статей 242-244 КПК.

Так, по справі, для визначення наявності у потерпілого тілесних ушкоджень, їх ступеню та причин виникнення було призначено судово-медичну експертизу.

15. Висновок експерта № 150 від 18 липня 2019 року (а.с.к.п.73-75), зміст якого відповідає статті 102 КПК, і згідно із яким виявлено комплекс тілесних ушкоджень, їх характер та причини виникнення.

16. Постанова про зміну кваліфікації (а.с.к.п.78), якою змінено кваліфікацію даного кримінального правопорушення з частини першої статті 125 КК на частину першу статті 121 КК.

17. Дані, які характеризують обвинуваченого (а.с.к.п.92, 94, 96, 97, 100-105,107,108).

18. Докази в обґрунтування цивільного позову (а.с.56-63).

V. Оцінка Суду.

19. Стороною обвинувачення в підтвердження вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною першою статті 121 КК Суду надано докази, які були дослідженні в судовому засіданні (див. пункти 3-17).

20. З іншої сторони, обвинувачений вину у вчинені інкримінованого діяння визнав повністю (див. пункт 2), хоча захисник обвинуваченого наголосив на тому, що в діях ОСОБА_3 не було умислу, а тому його діяння слід кваліфікувати як необережний злочин.

21. Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, в даній конкретній ситуації знаходить, що стороною обвинувачення доведена вина ОСОБА_3 .

22. Подія кримінального правопорушення, зокрема час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, так і винуватість ОСОБА_3 , форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, можливо встановити із його показань (див. пункт 2), які підтверджують вчинення ним протиправного діяння.

23. Вони відповідають показанням потерпілого та допитаних в судовому засіданні свідків (див. пункти 3-7), які підтвердили наявність конфлікту між обвинуваченим та потерпілим, нанесення останньому удару, внаслідок якого він втратив свідомість.

24. Показання свідка обвинувачення ОСОБА_14 були уточнені під час проведення слідчого експерименту, що підтверджується протоколом від 10 лютого 2020 року (див. пункт 13).

25. При цьому характер та ступінь тяжкості травм потерпілого, причини їх отримання, в тому числі, за обставин вказаних в обвинуваченні, підтверджується відповідними висновками експертизи (див. пункт 15).

26. Наведені докази в своїй сукупності спростовують позицію захисника щодо необережності дій обвинуваченого, оскільки із них вбачається, що останній умисно наніс удар, внаслідок якого потерпілий отримав тілесні ушкодження.

27. Всі докази на підтвердження вказаних обставин оцінені Судом, як кожен окремо, так і в своїй сукупності.

28. Таким чином, аналіз зазначених вище доказів, дає підстави Суду зробити висновки про винуватість ОСОБА_3 .

29. Суд визнає докази обвинувачення належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого діяння, вони передбачені як джерела доказування у КПК, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.

30. Отже, Суд, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені Судом відповідно до статті 94 КПК, знаходить, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною першою статті 121 КК, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

31. Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.

VІ. Призначення покарання

32. Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 66 КК є щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.

32.1. При цьому, Судом враховується, що щире каяття проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись.
Верховний Суд висловив позицію про те, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого (див. для прикладу постанову Верховного Суду від 22 березня 2018 року по справі № 759/7784/15-к).
Так і в даній ситуації обвинувачений, окрім визнання вини наголосив на щирому жалі щодо вчиненого, пояснив, що намагався відшкодувати шкоду, що в своїй сукупності свідчить про наявність «щирого каяття».
32.2. Вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім є додатковою гарантією для дитини, яка опинилася у конфлікті із законом, при цьому ОСОБА_3 на час вчинення протиправного діяння був неповнолітнім, що не виключає можливості визнання такої обставини пом`якшуючою, навіть після досягнення повноліття під час судового розгляду.

33. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК не встановлено.

34. Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 . Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та бере до уваги той факт, що останній досяг повноліття під час провадження в суді, що не виключає застосування до нього особливостей, що поширюються на неповнолітніх осіб, оскільки такий статус набувається особою виключно на момент вчинення злочину (див. постанову Верховного Суду від 9 квітня 2019 року по справі № 400/1/18).

35. Так само і Організація Об`єднаних націй в підпункті 3.3. пункту 3 Мінімальних стандартних правил Організації Об`єднаних Націй, що стосуються відправлення правосуддя щодо неповнолітніх («Пекінські правила») звернула увагу на те, що слід докладати також зусилля для поширення дії принципів, викладених в Правилах, на молодих повнолітніх правопорушників.

36. Тому, окрім обставин зазначених в статті 65 КК, Суд враховує особливості призначення покарань викладені в статі 103 КК. Зокрема:

36.1. класифікацію кримінального правопорушення, яке згідно із статтею 12 КК відноситься до тяжкого злочину;

36.2. враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності);

36.3. умови життя та виховання ОСОБА_3 , вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи молодої людини;

36.4. особу винного його молодий вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я;

36.5. наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують таке;

36.6. те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

37. У зв`язку із чим, Суд доходить висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 з обранням покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років в межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

38. Проте, для Суду важливим в даній ситуації є те, що міжнародні стандарти в сфері правосуддя дружнього до дитини закріплюють загальноприйнятий міжнародний принцип «економія кримінальної репресії».

39. За своїм змістом система правосуддя щодо неповнолітніх направлена в першу чергу на забезпечення благополуччя неповнолітнього і забезпечення того, щоб будь-які заходи впливу на неповнолітніх правопорушників були завжди сумірні як з особливостями особистості правопорушника, так і з обставинами правопорушення (п.п. 5.1 «Пекінських правил»).

40. А Мінімальні стандартні правила Організації Об`єднаних Націй щодо заходів, не пов`язаних з тюремним ув`язненням (Токійські правила) в п.п. 8.1. містять положення про те, що судовий орган, маючи в своєму розпорядженні вибір непов`язаних з тюремним ув`язненням заходів, повинен при винесенні свого рішення брати до уваги потреби правопорушника з точки зору його повернення до нормального життя в суспільстві, інтереси захисту суспільства і інтереси жертви, з якою в належних випадках слід консультуватися.

41. За таких обставин, враховуючи, що в даному конкретному випадку Судом було встановлено декілька обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 (див. пункт 32), які з урахуванням особи обвинуваченого істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час іспитового строку, тобто його припустимо звільнити від відбуття покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК, з урахуванням особливостей, визначених у статті 104 КК.

42. В даних правовідносинах на користь застосування статті 75 КК свідчить і зміст досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, яка надана з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого (а.с.169-174).

43. Зокрема орган пробації визначив середній рівень ризику повторного вчинення кримінального правопорушення, зробив висновок про можливість виправлення обвинуваченого без цілодобового нагляду та контролю без ізоляції.

44. В цій ситуації відіграє значення і позиція сторони обвинувачення, яка підтримує публічне обвинувачення і реалізує відповідну функцію держави в кримінальному провадженні, яка зводиться до можливості застосування статті 75 КК в правовідносинах, що розглядаються.

45. Суд наголошує, що позиція потерпілого не є вирішальним чинником в призначенні покарання, оскільки, в такому випадку Суд реалізує свої повноваження, як частину дискреційних функцій і він вправі обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення спірних правових питань, спираючись на засади судочинства та обставини справи.

46. Більш детально на це звернув увагу Верховний Суд у постанові від 1 лютого 2018 року по справі № 634/609/15-к і зробив схожий висновок про можливість виправлення особи без позбавлення волі, з огляду на пом`якшуючі обставини.

47. Поряд з цим ОСОБА_3 буде підлягати обмеженням і перебувати під контролем держави, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, а у випадку їх невиконання може бути направлений для відбування покарання.

48. Наведене в своїй сукупності є підставою для застосування до нього статті 75 КК, з урахуванням особливостей, визначених у статті 104 КК.

49. У зв`язку зі звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням, необхідно покласти на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК.

50. Важливим є те, що звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням буде сприяти його виправленню, вихованню та соціальній реабілітації та враховує «принцип пропорційності», справедливо співвідноситься із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, не становитиме «особистий і надмірний тягар для особи».

51. Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань Суд не знаходить.

VІІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку

52. Виходячи із змісту частини другої статті 127 КПК шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

53. Так, вирішуючи цивільний позови потерпілого ОСОБА_7 , Суд знаходить, що шкода сталася внаслідок протиправних дій обвинуваченого, за наявності його вини, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкідливими наслідками, які були заподіяні потерпілому.

54. В даних правовідносинах, розмір відшкодування моральної шкоди, Суд визначає з урахуванням характеру та обсягу страждань, яких зазнав ОСОБА_7 (береться до уваги те, що шкода заподіяна злочинними діями, які порівняно з іншими видами правопорушень є найбільш суспільно небезпечними), тривалістю відновлювального періоду, стану здоров`я потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану (оскільки шкода була заподіяна здоров`ю потерпілого, яке відповідно до статті 3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю), а також виходячи із принципу справедливості та розумності.

55. Суд враховує і попереднє часткове відшкодування шкоди обвинуваченим.

56. У зв`язку із чим, Суд знаходить, що, за обставинами справи, моральна шкода підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_7 в розмірі 140000 грн. 00 коп. (сто сорок тисяч гривень 00 копійок).

57. Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

58. Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання Суд не вбачає.

З цих підстав,
керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_3 визнати винуватим за частиною першою статті 121 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

2. На підставі статей 75, 104 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення.

3. Відповідно до статті 76 Кримінального кодексу України зобов`язати ОСОБА_3 :

3.1. періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

3.2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

4. Початок іспитового строку ОСОБА_3 слід рахувати з моменту проголошення вироку.

5. Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

5.1. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 140000 грн. 00 коп. (сто сорок тисяч гривень 00 копійок) моральної шкоди.

6. Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Чернігівського апеляційного суду через Бахмацький районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Бахмацького районного суду
Чернігівської області ОСОБА_1