У Х В А Л А
про повернення апеляційної скарги

03 серпня 2021 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського апеляційного суду ОСОБА_1 , вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою керівника ПП «Металіст КАА» ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02 липня 2021 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000168,

в с т а н о в и л а :

до Миколаївського апеляційного суду 02.08.2021 р. надійшла апеляційна скарга керівника ПП «Металіст КАА» ОСОБА_2 .
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02 липня 2021 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000168, скасувати вказану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на вантажний автомобіль МАЗ 54323 реєстраційний номер НОМЕР_1 , напівпричіп МАЗ 9397П реєстраційний номер НОМЕР_2 та свідоцтва про реєстрацію вказаних транспортних засобів.

Вивчивши апеляційну скаргу та додані до неї документи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню, виходячи з наступного.

В ст. 24 КПК України гарантується кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
За положеннями ч. 1 ст. 395 КПК України, ухвали слідчого судді підлягають оскарженню.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Згідно з вимогами п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України, під час досудового розслідування може бути оскаржена ухвала слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому. Коло осіб, які вправі оскаржити зазначене судове рішення статтею 309 КПК України прямо не визначене.
Разом з тим, відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 393 КПК України, апеляційну скаргу можуть подати інші особи у випадках, передбачених цим Кодексом.
Приписами ч. 7 ст. 173 КПК України передбачено, що оскаржити судове рішення щодо арешту майна мають право і треті особи.
У Постанові Верховного Суду від 06.03.2019 р. у справі № 203/3636/15-к, зазначено про те, що апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно, яка подана особою, яка вважає себе власником такого майна, підлягає поверненню заявнику, якщо він не довів та не обґрунтував наявності у нього права власності на арештоване майно.
В об`єктивному розумінні власником майна є особа, яка має право володіти, користуватись та розпоряджатись відповідним майном.
Судове рішення про арешт майна стосується прав, свобод та інтересів тієї особи, яка має сукупність прав, пов`язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням цього майна, а тому власник майна відноситься до кола інших, третіх осіб, які маються право на оскарження рішення слідчого судді про накладення арешту на майно.

В даному випадку, з клопотанням про скасування арешту на майно, звернувся керівник ПП «Металіст КАА» ОСОБА_2 , який не надав доказів на підтвердження його права власності (володіння, користування, розпорядження) на арештоване майно.

Слід звернути увагу на те, що керівник ПП «Металіст КАА» ОСОБА_2 вже звертався до Миколаївського апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.07.2021 р. про накладення арешту на майно, яка ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 20.07.2021 р. повернута ОСОБА_2 , з підстав не надання останнім доказів на підтвердження його права власності (володіння, користування, розпорядження) на арештоване майно.
В повторно поданій апеляційній скарзі, ОСОБА_2 , ставлячи вимогу про прийняття апеляційної скарги до розгляду, знову акцентує увагу на тому, що він є лише користувачем арештованого майна, відповідно доданих до апеляційної скарги копій договорів позички від 29.05.2020 р. та 21.01.2020 р. (до апеляційної скарги додана копія договору від 31.01.2012 р.), тобто не є власником арештованого майна.

Отже, керівник ПП «Металіст КАА» ОСОБА_2 не довів того, що він є особою, яка має право подати апеляційну скаргу, що відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України є підставою для повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.

Водночас таке рішення не позбавляє права ОСОБА_2 використовувати інші передбачені законодавством процесуальні механізми захисту своїх прав (при належному обґрунтуванні), наприклад, шляхом звернення до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна в порядку, визначеному ст. 174 КПК України, тощо.

Керуючись ст. 399 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу керівника ПП «Металіст КАА» ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02 липня 2021 року повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою надіслати особі, яка її подала.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду ОСОБА_3 -Губарєва