Справа № 953/3531/21
н/п 1-кс/953/2905/21
"29" березня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
26.03.2021 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання вказане клопотання, в якому заявник в особі свого представника просить скасувати арешт на транспортний засіб «БАС» р.н. НОМЕР_1 та повернути його власнику, відповідно до ухвали суду від 01.03.2021, оскільки вказаний транспортний засіб являється єдиним джерелом доходу у родині, та експертні дослідження по кримінальному провадженню вже були проведені.
Представник заявника до судового засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином про дату, час та місце розгляду справи, надала до суду заяву про проведення судового засідання за її відсутності, та заяву просила задовольнити.
Старший слідчий в ОВС СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, та проти клопотання не заперечував, оскільки даний автомобіль був повністю досліджений і цивільний позов заявлено не було.
Прокурор Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку, надав до суду заяву, в якій просив судове засідання провести за його відсутності та проти задоволення заяви не заперечував, так як проведені всі необхідні слідчі дії.
Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, приходить до наступного.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01.03.2021 року накладено арешт на транспортний засіб «БАЗ» р.н. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 , шляхом заборони його відчуження, продажу та керування - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку; визначено місцем зберігання транспортного засобу «БАЗ» р.н. НОМЕР_1 відповідно до п.20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ№1104 від 19.11.2012, на АТП, розташованого за адресою: Харківська область, м. Богодухів, вул. Оверченко, 36/4.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявник скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.
Згідно заяви ст. слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 , транспортний засіб «БАЗ» р.н. НОМЕР_1 повністю досліджений, про що свідчать надані до суду висновок експерта №СЕ-19/121-21/5581-ІТ від 25.03.2021 та висновок експерта №СЕ-19/121-21/5662-ІТ від 25.03.2021, та останній не заперечує в знятті арешту з вказаного транспортного засобу, як і прокурор в наданій до суду заяві від 29.03.2021.
З наданих суду документів, встановлено, що на даний час вказаний в клопотанні автобус оглянутий, всі необхідні слідчі дії з ним проведені, призначені експертизи завершені, копії яких надано до суду слідчим. На даний час відсутня необхідність в повторному огляді або вчиненні інших дій з вказаним майном, про що не заперечує слідчий та прокурор, та цивільний позов в кримінальному провадженні відсутній, що в подальшому не позбавляє потерпілих в разі звернення до суду з позовною заявою звернутись з клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірний автобус.
Таким чином, з наданих даних достовірно встановлено, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України є підставою для скасування арешту з вказаного в клопотаннях майна.
Керуючись ст. ст. 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
Скасувати арешт з транспортного засобу «БАЗ» р.н. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 , накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01.03.2021 (справа №953/3531/21, н/п 1-кс/953/1813/21).
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_7