Справа № 478/506/21 Провадження № 1-кп/478/58/2021
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
26 квітня 2021 року. Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого : ОСОБА_4 ,
захисника : ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з неповною середньою освітою, одружений, утриманців не має, на даний час відбуває покарання в ДУ «Казанківська виправна колонія № 93» за адресою: Миколаївська область, Казанківський район, селище Новоданилівка, вул. Індустріальна, 4, останнє місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , 23.10.2017 року засуджений Корабельним районним судом м. Миколаїв за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше неодноразово судимий, востаннє - 23.10.2017 року Корабельним районним судом м. Миколаїв за ч. 1 ст. 263 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, 10.05.2018 року з Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» прибув до Державної Установи «Казанківська виправна колонія № 93» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України (далі - ДУ «Казанківська ВК № 93»), для відбуття покарання. При поміщенні до Державної Установи «Казанківська виправна колонія № 93», 28.01.2019 року - засудженого ОСОБА_4 , згідно його особистого підпису - ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді позбавлення волі, зокрема, з правами та обов`язками засуджених, у тому числі, заборонами в установі виконання покарань, проте, всупереч вказаних вимог, допустив їх умисне порушення, на шлях виправлення не став.
Так 11.11.2020 року засуджений ОСОБА_4 допустив порушення режиму утримання, яке виразилось у порушенні установленого порядку відбування покарання, а саме, у засудженого ОСОБА_4 під час особистого обшуку в лівій кишені штанів виявлено грошові кошти. На підставі ухвали Казанківського районного суду Миколаївської області від 16.11.2020 року стосовно засудженого ОСОБА_4 , застосовано захід стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу установи строком на 3 (три) місяці. На підставі зазначеної ухвали - 16.11.2020 року ОСОБА_4 переведено до приміщення камерного типу установи до 16.02.2021 року. Після відбуття заходу стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу, не зупинившись на досягнутому, 22.02.2021 року згідно графіку 2-х годинного відпрацювання засуджених відділення № 12 з благоустрою закріпленої території ОСОБА_4 , був призначеним прибирати територію, закріплену за вищевказаним відділенням, а саме територію перед локальним сектором відділення до ПКТ житлової зони. Засуджений ОСОБА_4 був забезпечений необхідним інвентарем для прибирання та спецодягом. Засудженому ОСОБА_4 оголошено вголос вимогу, щодо виконання роботи з прибирання прилеглої території та попереджено про відповідальність передбачену ст. 391 КК України, але вимогу щодо виконання прибирання - проігнорував, будучі зобов`язаним виконати дану законну вимогу, відкрито в категоричній формі відмовився від її виконання, на зауваження та вимогу не відреагував, вів себе зухвало, чим порушив п. 5 ст. 118 Кримінально-виконавчого кодексу України. Про зазначений факт 22.02.2021 року близько 11 години 30 хвилин, начальник ДУ «Казанківська ВК № 93» ОСОБА_6 повідомлений т.в.о. начальника відділення СПС № 12 установи ОСОБА_7 , про те, що засуджений ОСОБА_4 відмовляється від виконання 2х годинного відпрацювання.Начальник установи ОСОБА_6 , перебуваючи у форменному одязі, під час виконання своїх службових обов`язків у ДУ «Казанківська виправна колонія №93 « прийшов на вищевказане місце перебування засудженого ОСОБА_8 , представившись вказаній особі, запитав про мотиви невиконання вимог адміністрації установи та зробивши засудженому ОСОБА_4 - вимогу щодо необхідності виконання своїх обов`язків, на що засуджений, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій в категоричній формі відмовився виконувати законні вимоги працівника установи та приступити до роботи з благоустрою.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані , як злісна непокора вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).
12.04.2021 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК України та згідно умов якої, сторони погоджуються, що:
- обвинувачений беззастережно визнав свою вину в інкримінованому злочині;
- обвинуваченому має бути призначене покарання за ст. 391 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарань за вказаний злочин та за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23.10.2017 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць;
- сторони розуміють наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про визнання винуватості.
Відповідно п.1 ч.1 ст. 468 КПК України між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачено за ст. 391 КК України і який згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином .
Відповідно до вимог ст. 474 КПК України у обвинуваченого з`ясовано, що він цілком розуміє свої права, наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які можуть бути застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання ним угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.
Вислухавши учасників процесу, вивчивши відповідну угоду, суд приходить до переконання, що вона може бути затверджена.
Укладена угода відповідає вимогам ст. 472 КПК України, підписана сторонами добровільно і не є наслідком застосування насильства, примусу, погрози, обіцянок чи дії інших обставин, ніж ті, що передбачені в самій угоді.
Умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін, інших осіб, суспільних інтересів.
Права ОСОБА_4 під час укладення угоди дотримані, судом не встановлені очевидні ризики невиконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.
Дії ОСОБА_4 охоплюються складом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, суд вважає можливим призначити йому покарання, узгоджене сторонами.
Запобіжний захід не, застосовувався.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати по справі відсутні .
Речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 370, 374, 475 КПК України,
ОСОБА_4 а визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України та призначити йому покарання у виді 1 ( один ) рік позбавлення волі.
ОСОБА_4 у на підставі положень ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарань за вказаний злочин та за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23.10.2017 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 ( чотирі ) роки 1 місяць.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з моменту його проголошення виключно з підстав, передбачених ст. 394 ч.3 КПК України.

Суддя :