Справа № 143/992/20
Ухвала
Іменем України

14 квітня 2021 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

Прокурора Липовецького відділу

Немирівської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 ,

Потерпілого ОСОБА_4 ,

Представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Калинівка клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000117 від 12.04.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:
До Калинівського районного суду Вінницької області з Вінницького апеляційного суду надійшли матеріали клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000117 від 12 квітня 2020 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Клопотання мотивоване тим, що 12.04.2015 року до чергової частини Погребищенського РВ УМВС України у Вінницькій області надійшла заява від громадянина ОСОБА_4 , 1958 року народження, жителя АДРЕСА_1 , про те, що 11.04.2015 року близько 18 години 00 хвилин, перебуваючи по АДРЕСА_1 , між заявником та ОСОБА_6 , виникла суперечка, внаслідок якої ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження було проведено ряд слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин вчинення даного кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. Проте, винну особу не встановлено.

За таких обставин прокурор звернувся до суду із клопотанням, в якому просив закрити кримінальне провадження № 0000117 від 12.04.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Згідно п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України діяння, передбачене ч.2 ст.125 КК України, є кримінальним проступком, а тому особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку і до дня набрання вироком законної сили минуло 3 роки.

Вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: не встановлення особи, яка вчинила кримінальний проступок та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Оскільки особу, яка вчинила даний кримінальний проступок, в ході досудового розслідування не встановлено, а строк притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення вказаного кримінального проступку, який становить 3 роки, закінчився, тому кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000117 від 12.04.2015, підлягає закриттю на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала заявлене клопотання та пояснила, що органом досудового розслідування не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, оскільки не було здобуто доказів, які б вказували на те, що будь-яка особа нанесла тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4 .
Потерпілий ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що органом досудового розслідування не було повно та всебічно з`ясовані всі обставини даного кримінального провадження, зокрема не допитано всіх свідків, яким відомо про обставини нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_6 ..
Представник потерпілого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 також просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора, посилаючись на те, що органом досудового розслідування не було проведено всіх необхідних слідчих (розшукових) дій для повного, всебічного та об`єктивного встановлення всіх обставини кримінального правопорушення, а саме: не було допитано свідка ОСОБА_7 та не проведено одночасних допитів допитаних свідків. Крім того, зазначає, що в клопотанні прокурор вказує на те, що в ході досудового розслідування не було встановлено особу, яка нанесла потерпілому тілесних ушкоджень, хоча потерпілий ОСОБА_4 в заяві про вчинення кримінального правопорушення повідомляв хто йому наніс тілесні ушкодження. З огляду на викладене вважає, що клопотання прокурора є передчасним.
Вивчивши матеріали даного кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, який вважав за можливе закрити провадження у справі в зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, потерпілого та його представника, які заперечували проти закриття провадження з цих підстав, суд приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що 12.04.2015 року до чергової частини Погребищенського РВ УМВС України у Вінницькій області надійшла заява від громадянина ОСОБА_4 , 1958 року народження, жителя АДРЕСА_1 , про те, що 11.04.2015 року близько 18 години 00 хвилин, перебуваючи по АДРЕСА_1 , між заявником та ОСОБА_6 , виникла суперечка, внаслідок якої ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження.

Органом досудового розслідування на підставі заяви ОСОБА_4 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000117 від 12.04.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження було проведено ряд слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин вчинення даного кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. Проте, винну особу не встановлено.

Відповідно до п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

За п.1-1 ч.2 вказаної статті кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті.

Частиною 2 ст.125 КК України, якою визначені ознаки складу кримінального правопорушення, що розслідується в межах кримінального провадження № 0000117 від 12.04.2015 року, визначено, що умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції діючій на час вчинення кримінального правопорушення) діяння, передбачене ч.2 ст.125 КК України є кримінальним проступком, а тому особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Згідно абз.3 ч.4 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

В той же час, згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 7 КПК України передбачено, що зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Законність, відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Публічність, згідно ст. 25 КПК України, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до матеріалів кримінального провадження, потерпілий ОСОБА_4 у своїй заяві від 12.04.2015 року, вказав про його побиття конкретною особою ОСОБА_6 , про що свідчить протокол допиту потерпілого, висновок експерта про наявність тілесних ушкоджень та механізм їх заподіяння. При цьому, особа, причетна до побиття, на яку вказував ОСОБА_4 , не допитувалась, її місце знаходження не встановлювалось, що спростовує доводи прокурора про неможливість встановлення беззаперечних доказів вчинення злочину конкретною особою.

Згідно рапорту слідчої ОСОБА_8 від 08.07.2015 року, який наявний в матеріалах даного кримінального провадження, поданого на ім`я т.в.о. начальника Погребищенського СВ, вбачається, що свідок ОСОБА_9 показав, що ОСОБА_7 йому повідомила, що бачила бійку між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 . Проте, під час спілкування з ОСОБА_7 , остання відмовилась давати покази через похилий вік та небажання мати справу з правоохоронними органами. Однак остання повідомила, що бачила на дорозі автомобіль і велосипед, біля яких знаходилося два чоловіки, але хто не бачила.

Також у даному кримінальному провадженні громадянка ОСОБА_7 не була допитана в якості свідка, не попереджалась як про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань, так і за завідомо неправдиве показання. Також не було проведено одночасного допиту свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .

Жодній особі не було повідомлено про підозру.

За таких обставин досудове розслідування не може вважатися повним, а закриття кримінального провадження буде суперечити зазначеним вище завданням та засадам кримінального провадження.

Статтею 1 Кримінального кодексу України передбачено, що завданнями ККУ є правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Внесення змін до КПК України і, зокрема, доповнення ч.1 ст.284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст. ст. 9, 25 КПК України.

В даному випадку, вказаних обов`язків органи досудового розслідування не виконали та порушують перед судом питання закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч.1 ст.284 КПК України, який набрав чинності 17 жовтня 2019 року.

Суд вважає, що таке використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства», як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.

Вивчивши заявлене прокурором клопотання та матеріали, що додані до нього, суд вважає, що органом досудового розслідування не було вжито належних заходів для встановлення особи, причетної до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та на даний час відсутні підстави для закриття вказаного кримінального провадження, оскільки не в повному обсязі проведені всі слідчі (розшукові) дії, хоча встановлені всі учасники провадження, а тому є передчасним твердження про те, що у кримінальному провадженні не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки доказів, які стосуються цього провадження в сукупності, у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 25, 93, 369, 372, 392 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000117 від 12.04.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, -відмовити.

Матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000117 від 12.04.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, повернути прокурору для забезпечення проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ОСОБА_1