Справа № 947/9303/21
Провадження № 1-кс/947/4729/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.04.2021 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000467 від 02.08.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28 ч.2 ст.364, ч.3 ст.28 ч.3 ст.366, ч.3 ст.28 ч.3 ст.368 КК України

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, 06.04.2021 Одеською обласною прокуратурою подано до слідчого судді Київського районного суду м. Одеси клопотання про арешт майна, а саме певних земельних ділянок, які визнанні речовими доказами в рамках кримінального провадження №0000467 від 02.08.2018.

07.04.2021 слідчий суддя Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_4 , постановила ухвалу про повернення клопотання прокурору для належного оформлення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_4 про повернення прокурору клопотання про арешт майна, прокурором отримано о 10:40 год. 09.04.2021 в приміщенні Київського районного суду м. Одеси, про що написано відповідно розписку.

Згідно ч.6 ст.115 КПК України якщо відповідну дію належить вчинити в суді, то строк закінчується у встановлений час закінчення робочого дня в цих установах.

Таким чином, останнім днем строку виконання ухвали слідчого судді від 07.04.2021 є 18:00 год. 12.04.2021.

У випадку, якщо слідчий суддя при розгляді клопотання буде вважати процесуальний строк пропущений, то до вказаного клопотання додане клопотання про поновлення пропущеного з поважних причин процесуального строку, встановленого ухвалою слідчого судді від 07.04.2021.

На виконання ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 від 07.04.2021 про повернення клопотання прокурору, прокурор зазначає наступне:

Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000467 від 02.08.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 368 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що протягом жовтня листопада 2017 року структурним підрозділом Держгеокадастру ГУ Держгеоакадастру в Одеській області, за погодженням з органом місцевого самоврядування (відповідно до постанови КМУ від 07.06.2017 № 413 «Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними»), видано 50 наказів про затвердження проектів землевпорядної документації щодо відведення у власність громадянам України земель сільськогосподарського призначення державної власності (надалі Наказ) загальною площею 100 га, нормативно-грошова оцінка яких становить близько 3 млн. грн., з цільовим призначенням «Для ведення особистого селянського господарства», розташованих на території Березанської сільської ради Біляєвського району Одеської області.

В подальшому вказані земельні ділянки оформлені на мешканців м. Києва та інших регіонів, без їх відома тобто на підставних осіб.

Надалі на підставі договорів купівлі-продажу вказані земельні ділянки переоформлені на громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області.

Як встановлено, вказані підставні особи земельні ділянки не отримували, відповідні документальні матеріали до Держгеокадастру та його структурних підрозділів не надавали, договори купівлі-продажу з ОСОБА_5 не укладали.

Встановлено, що за вказаною протиправною схемою на ОСОБА_5 оформлені наступні земельні ділянки:

Березанська сільська рада Біляєвського району, Одеської області з наступними кадастровими номерами:

:01:002:0737; :01:002:0743; :01:002:0738;

:01:002:0740; :01:002:0739; :01:002:0746;

:01:002:0744; :01:002:0741; :01:002:0745;

:01:002:0742; :01:002:0772; :01:002:0770;

:01:002:0768; :01:002:0769; :01:002:0700:01:002:0775; :01:002:0776; :01:002:0700:01:002:0753; :01:002:0754; :01:002:0755;

:01:002:0756; :01:002:0733; :01:002:0732;

:01:002:0734; :01:002:0731; :01:002:0735;

:01:002:0736; :01:002:0728; :01:002:0727;

:01:002:0729; :01:002:0751; :01:002:0750;

:01:002:0749; :01:002:0748; :01:002:0747.

Одеська область, Іванівський район, Северинівська с/рада з наступними кадастровими номерами:

:01:002:0311; :01:002:0312; :01:002:0541;

:01:002:0297; :01:002:0601; :01:002:0380;

:01:002:0382; :01:002:0379; :01:002:0381;

:01:002:0378; :01:002:0284; :01:002:0280;

:01:002:0320; :01:002:0267; :01:002:0701;

:01:002:0266; :01:002:0287; :01:002:0294;

:01:002:0452; :01:002:0249; :01:002:0285;

:01:002:0286; :01:002:0250; :01:002:0295;

:01:002:0296; :01:002:0457; :01:002:0289;

:01:002:0564; :01:002:0489; :01:002:0602;

:01:002:0566; :01:002:0500; :01:002:0456;

:01:002:0502; :01:002:0214; :01:002:0290;

:01:002:0219; :01:002:0180; :01:002:0199;

:01:002:0301; :01:002:0251; :01:002:0218;

:01:002:0351; :01:002:0241; :01:002:0205;

:01:002:0220; :01:002:0211; :01:002:0225;

:01:002:0254; :01:002:0229; :01:002:0245;

:01:002:0212; :01:002:0230; :01:002:0215;

:01:002:0240; :01:002:0292; :01:002:0252;

:01:002:0232; :01:002:0216; :01:002:0253;

:01:002:0260; :01:002:0257; :01:002:0256;

:01:002:0206; :01:002:0228; :01:002:0298;

:01:002:0281; :01:002:0259; :01:002:0227;

:01:002:0223; :01:002:0458; :01:002:0300.

Одеська область, Захарівський район з наступними кадастровими номерами:

:01:001:0627; :01:001:0626; :01:001:0625;

:01:001:0624; :01:001:0623; :01:001:0622;

:01:001:0621; :01:002:0268; :01:002:0293;

:01:002:0391; :01:001:0608; :01:001:0605;

:01:001:0606; :01:001:0607; :01:001:0609;

:01:001:0610; :01:001:0604; :01:001:0611;

:01:001:0617; :01:001:0619; :01:001:0613;

:01:001:0616; :01:001:0618; :01:001:0614;

:01:001:0615; :01:001:0612.

Одеська область, Великомихайлівський район з наступними кадастровими номерами:

:01:002:0441; :01:002:0446; :01:002:0433;

:01:002:0432; :01:002:0434; :01:002:0435;

:01:002:0436; :01:002:0444; :01:002:0445;

:01:002:0443; :01:002:0439; :01:002:0440;

:01:002:0442; :01:002:0438; :01:002:0437;

:01:002:0448; :01:002:0447; :01:002:0449;

:01:002:0450; :01:002:0451; :01:002:0455;

:01:002:0457; :01:002:0456; :01:002:0454;

:01:002:0452; :01:002:0453.

Одеська область, Роздільнянський район, Кошарська с/рада з наступними кадастровими номерами:

:01:001:0292; :01:001:0290; :01:001:0291;

:01:001:0288; :01:001:0289; :01:001:0287;

:01:001:0293; :01:001:0276; :01:001:0261;

:01:001:0273; :01:001:0260; :01:001:0259;

:01:001:0274; :01:001:0254; :01:001:0255;

:01:001:0256; :01:001:0275; :01:001:0257;

:01:001:0271; :01:001:0262; :01:001:0266;

:01:001:0272; :01:001:0270; :01:001:0268;

:01:001:0263; :01:001:0264; :01:001:0269;

:01:001:0267; :01:001:0285; :01:001:0286;

:01:001:0277; :01:001:0278; :01:001:0279;

:01:001:0280; :01:001:0283; :01:001:0281;

:01:001:0284; :01:001:0225; :01:001:0224;

:01:001:0226; :01:001:0228; :01:001:0253;

:01:001:0247; :01:001:0249; :01:001:0244;

:01:001:0245; :01:001:0252; :01:001:0250;

:01:001:0251; :01:001:0248; :01:002:0244;

:01:002:0243; :01:002:0251; :01:002:0245;

:01:002:0247; :01:002:0250; :01:002:0240;

:01:002:0242; :01:002:0237; :01:002:0236;

:01:002:0239; :01:002:0241; :01:002:0238;

:01:001:0235; :01:001:0234; :01:001:0233;

:01:001:0232; :01:001:0230; :01:001:0236;

:01:001:0243; :01:001:0242; :01:001:0240;

:01:001:0237; :01:001:0239; :01:001:0238.

Як встановлено, формальні власники (підставні особи, на яких оформлено право власності) зазначених земельних ділянок не звертались до державних реєстраторів з відповідними заявами щодо внесення до Державного реєстру відомостей про речові права на земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності. При цьому державні реєстратори вносили відповідні відомості про власників земельних ділянок, а також про зміну права власності (переоформлення на ОСОБА_5 ) на замовлення організаторів протиправної схеми по протиправному відчуженню з державної власності у приватну власність даних земельних ділянок.

Також, формальні власники зазначених земельних ділянок не звертались до ТОВ «Земагросервіс» з відповідними заявами щодо виготовлення проектів технічної документації із землеустрою щодо відведення у приватну власність земельних ділянок (орієнтовано по 2 га) сільськогосподарського призначення з державної власності. При цьому, спеціалісти ТОВ «Земагросервіс» здійснювали виготовлення зазначених проектів землеустрою на замовлення організаторів протиправної схеми по протиправному відчуженню з державної власності у приватну власність земельних ділянок.

Надалі від імені ОСОБА_5 протягом травня-червня 2018 року були подані відповідні заяви до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , щодо здійснення правочинів по об`єднанню об`єктів нерухомого майна.

За результатами таких дій із 235 земельних ділянок, які належали ОСОБА_5 на праві приватної власності залишилось всього 23, але більшої площі кожна.

Зокрема за результатом об`єднання виникли наступні земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:001:0691; :01:001:0690; :01:002:0256; :01:002:0257; :01:002:0258; :01:001:0300; :01:001:0295; :01:001:0296; :01:001:0297; :01:001:0298; :01:001:0299; :01:002:0357; :01:002:0368; :01:002:0369; :01:002:0371; :01:002:0372; :01:002:0374; :01:002:0375; :01:002:0376; :01:002:0377; :01:002:0789; :01:002:0466; :01:002:0467.

01.08.2018р. на ОСОБА_5 зареєстровано ТОВ «Полісгруп», (м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 19В, Директор та засновник ТОВ ОСОБА_5 ).

Після об`єднання об`єктів нерухомого майна, а саме 235 земельних ділянок, розташованих на території Одеської області, 03.08.2018 р. ОСОБА_5 за актом приймання-передачі передав ТОВ «Полісгруп» всі свої вищевказані 23 (об`єднані) земельні ділянки - загальною площею 470 га.

В порушення ст. 124 ч. 2, ст.ст. 134, 136 Земельного кодексу України, ст.ст. 288, 289 Податкового кодексу України, земельні торги не проводились; при визначенні орендної плати нормативна грошова оцінка земельної ділянки не проводилась, індексація нормативно-грошової оцінки не здійснювалась.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
При цьому, два кримінальні правопорушення, а саме ч.2 ст.364 та ч.3 ст.368 КК України, по яким проводиться досудове розслідування відносяться до категорії тяжких злочинів, що відповідно до п. 1 ч.3 ст.132 КПК України є підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в даному випадку арешту майна.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 3 статті 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У зв`язку з тим, що вищевказані земельні ділянки є предметом, що були об`єктом кримінально протиправних дій, а також виходячи з того, що вони набуті кримінально протиправним шляхом, а відповідно відповідають критеріям згідно ч.1 ст.98 КПК України, як речові докази, 24.03.2021 слідчим СУ ГУНП в Одеській області винесено постанову про визнання речовим доказом земельних ділянок з вищезазначеними кадастровими номерами.
26.02.2019 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва накладено арешт на вищевказані земельні ділянки шляхом заборони ТОВ «Полісгруп», , відчужувати, розпоряджатись та або користуватись вищевказаними земельними ділянками.
При цьому прокурор зазначає, що вказаний обтяжливий спосіб арешту вищевказаних земельних ділянок не здатен забезпечити завдання арешту майна, а саме запобігти можливості їх пошкодження, псування, втрати, знищення, перетворення, використання, відчуження, оскільки розповсюджується лише стосовноТОВ «Полісгруп», , та не забороняє будь-які дії стосовно даного майна іншим особам, у зв`язку з чим виникла необхідність для забезпечення потреб досудового розслідування у накладенні арешту на дані земельні ділянки з визначенням більш обтяжливого способу арешту та розширення кола суб`єктів на яких розповсюджується сфера його заборон. Не застосування більш обтяжливого способу арешту даних земельних ділянок призведе до їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення.
Згідно ч.3, ч.7 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Підставою накладення арешту на вищевказані земельні ділянки є їх відповідність переліку майна, зазначеного у ч.1, ч.3 ст.170 КПК України, на яке може бути накладено арешт, а саме, те що вони обґрунтовано являються та визнані речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а також необхідність забезпечення потреб досудового розслідування, що проявляється у недопущенні втрати речових доказів.
Метою арешту вищевказаних земельних ділянок є їх збереження як речових доказів у кримінальному провадженні, недопущення незаконного відчуження, використання, розпорядження, запобігти можливості їх пошкодження, псування, знищення, перетворення, зокрема задля недопущення знищення родючості ґрунтів та корисних властивостей землі.
Таким чином, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, недопущення незаконного відчуження, використання, розпорядження, запобігти можливості його пошкодження, псування, знищення, перетворення, зокрема задля недопущення знищення родючості ґрунтів та корисних властивостей землі, виникає необхідність в накладенні арешту на вищезазначені земельні ділянки шляхом заборони ТОВ «Полісгруп» (), а також буд-яким фізичним та юридичним особам, суб`єктам підприємницької діяльності, фермерським господарствам, органам місцевого самоврядування та органам державної влади, державним реєстраторам, державним та комунальним підприємствам, установам та організаціям, в тому числі громадським та релігійним організаціям, відчужувати, користуватись, розпоряджатись, споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди, обладнання, в тому числі отримувати плоди та доходи, вироблену продукцію від вказаних земельних ділянок.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Відповідно до вимог ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчим суддею, з метою забезпечення арешту майна було прийнято рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування та про розгляд клопотання про арешт майна без участі власника.

Слідчий суддя також приходить до переконання, що необхідно поновити пропущений процесуальний строк для звернення з клопотанням про арешт майна, оскільки він пропущений прокурором з поважних причин.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вважаю, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, 2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як вбачається матеріалів клопотання, 26.02.2019 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва накладено арешт на вищевказані земельні ділянки шляхом заборони ТОВ «Полісгруп», , відчужувати, розпоряджатись та або користуватись вищевказаними земельними ділянками. Разом з тим, прокурором в клопотанні та долучених матеріалах необґрунтована необхідність повторно накладати арешт на зазначені земельні ділянки.
Слідчий суддя вважає, що посилання прокурора на те, що не застосування більш обтяжливого способу арешту даних земельних ділянок призведе до їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення є безпідставним та необґрунтованим.
Ні в клопотанні, ні в доданих до клопотання матеріалах, слідчим жодним чином не обґрунтовується можливість досягнення завдань застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

В судовому засіданні не доведено, що на теперішній час існує загроза можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення зазначеного в клопотанні прокурора майна, на яке накладений арешт ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 26.02.2019 року.

Всі обставини, на які посилається прокурор в клопотанні, як на підставу необхідності накладення арешту, виникли до постановлення ухвали про арешт майна слідчим суддею Печерського районного суду м.Києва від 26.02.2019 року, та жодних нових обставин для повторного застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна прокурором не наведено.
На підставі викладеного, враховуючи, що прокурором не обґрунтовано необхідність в повторному застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому з урахуванням норм національного законодавства та практики ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором у клопотанні не доведено необхідність в накладенні арешту на зазначене майно, у зв`язку із чим клопотання прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000467 від 02.08.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28 ч.2 ст.364, ч.3 ст.28 ч.3 ст.366, ч.3 ст.28 ч.3 ст.368 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1