Номер провадження: 11-кп/813/836/21
Номер справи місцевого суду: 493/2432/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарженнявироку Балтського районного суду Одеської області від 26.11.2018 року відносно ОСОБА_7 , засудженого за ч.3 ст. 289 КК України,-
установив

Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.
Згідно вироку суду першої інстанції 28 серпня 2018 року приблизно о 19 год. в м.Балта Одеської області на вул.. Жовтнева ОСОБА_7 з метою незаконного заволодіння транспортним засобом умисно завдав одного удару раніше заготовленою для цієї мети металевою битою в обличчя ОСОБА_9 , який рухався мопедом марки «HONDA DIO», чим спричинив потерпілому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді саден і синців обличчя, перелому кісток носа та стінок гайморових пазух, внаслідок чого потерпілий упав та втратив свідомість. Після цього, заволодівши транспортним засобом мопедом «HONDA DIO» вартістю 11200 грн, з місця події зник, заподіявши потерпілому матеріальних збитків на вказану суму та своїми навмисними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, поєднаному з насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.289 КК України та призначено йому покарання у виді семи років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто йому належного майна.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 вважає вирок незаконним, та таким, що не відповідає обставинам справи.
Крім того, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 містить клопотання про поновлення процесуального строку на оскарження вироку, яке він мотивує тим, що він не скористався можливістю оскаржити та подати клопотання про перегляд висновку експерта №70 від 27.09.2018 року в законний термін через необізнаність своїх прав.
Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити клопотання та поновити строк на апеляційне оскарження; виступ прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи клопотання, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Дослідивши матеріали провадження та доводи клопотання про поновлення строку, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Частина 1 ст.24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Відповідно до вимог частини другої статті 395 КПК передбачено, що апеляційна скарга, на інші ухвали суду першої інстанції може бути подана протягом семи днів з дня їх проголошення.
На забезпечення сформульованого ЕСПЛ принципу правової визначеності спрямоване положення закону про можливість оскарження судових рішень у чітко визначені строки із закінченням яких рішення набуває законної сили і не може бути оскаржено, зокрема, на ухвалу суду першої інстанції - протягом семи днів з дня її проголошення.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 376 КПК судове рішення проголошується негайно після виходу суду з нарадчої кімнати. При цьому, головуючий у судовому засіданні роз`яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження.
Тобто, за змістом ст.376 КПК дата оголошення судового рішення, безпосередньо пов`язується з датою виходу суду з нарадчої кімнати і саме з цієї дати, розпочинається перебіг строку на апеляційне оскарження.
Частина 7 ст.115 КПК України передбачено, що якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.
Вирішуючи питання про поновлення строку, апеляційний суд виходить з таких обставин.
З матеріалів провадження вбачається, що вирок Балтського районного суду Одеської області проголошено 26.11.2018 року у присутності засудженого та його захисника (т.1 а.п. 132-135). Того ж дня, засуджений ОСОБА_7 отримав копію оскаржуваного вироку, що підтверджується розпискою, наявною в матеріалах провадження (т.1 а.п.136).
Строк подачі апеляційної скарги починається з 26.11.2018 року та закінчується 26.12.2018 року.
Апеляційна скарга подана до суду першої інстанції 06.11.2020 року, що підтверджено штемпелем поштового повідомлення (т.2 а.п.110).
Отже, апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 подана майже через два роки після отримання ним копії оскаржуваного вироку, тобто з порушенням тридцятиденного строку на апеляційне оскарження.
Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що апеляційним судом вирок місцевого суду переглядався неодноразово, в судових засіданнях апеляційного суду, ОСОБА_7 не заявляв жодних клопотань щодо наміру подачі апеляційної скарги.
Процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії (ч. 1 ст. 113 КПК України).
Пропущений із поважних причин строк, відповідно до ст. 117 КПК України, повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Поняття поважної причини за своїм характером є оціночним. Усталена судова практика скеровує суд, що такими причинами вважають стихійні лиха, що викликані силами природи (землетрус, повінь, злива, зсув, ураган тощо), хворобу, тривале відрядження, смерть близьких, інші трагічні та непередбачені події в житті людини, тобто це обставини, які не залежать від заінтересованої особи і завадили їй здійснити у встановлений законом строк певні дії. Слід зазначити, що перешкода, яка не дозволяє вчинити в строк процесуальну дію, може носити як фактичний (хвороба, стихійне лихо тощо), так і юридичний характер (несвоєчасне вручення копії процесуальних документів тощо).
Враховуючи викладене, апеляційний суд не вбачає обставин, які можуть свідчити про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки засуджений був присутній в судовому засіданні при розгляді обвинувального акту та під час судового засідання апеляційного суду, йому було відомо результат розгляду справи, роз`яснено порядок та строк оскарження судового рішення.
Доводи засудженого, які містяться в клопотанні апеляційний суд вважає необґрунтованими.
Відповідно до п.4 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, у якій вона є стороною.
Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Апеляційний суд, також приймає до уваги рішення Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13), у якому суд постановив, що було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та дійшов висновку, що національні суди, приймаючи рішення про поновлення пропущеного строку на оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушують принцип правової визначеності та право на справедливий судовий розгляд згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції.
Отже, апеляційним судом встановлено, що причини поновлення строку оскарження по суті не виправдовують втручання у принцип правової визначеності.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_10 про поновлення строку апеляційного оскарження вироку Балтського районного суду Одеської області від 26.11.2018 року, відносно ОСОБА_7 , задоволенню не підлягає, в зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає поверненню на підставі п.4) ч.3 ст.399 КПК України.
Керуючись ст. ст. 24, 117, 370, 395, 399, 405, 419, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,
постановив

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарженнявироку Балтського районного суду Одеської області від 26.11.2018 року відмовити.
Повернути апеляційну скаргу засудженому ОСОБА_7 разом із доданими до неї матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4