справа № 208/4466/21
№ провадження 1-кп/208/470/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000067 від 09.08.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Солоне, Солонянського р-ну, Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, офіційно непрацевлаштованого, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 22.03.2016 Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки 6 місяців,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

07.08.2020, приблизно о 21.00 год., ОСОБА_4 , перебував у дворі будинку АДРЕСА_2 , де в цей же час перебував раніше знайомий йому ОСОБА_5 , у якого при собі було особисте майно, а саме сумка «бананка», в якій знаходились гроші у сумі 3000 грн. та обручка виготовлена із золота 585 проби, вагою 2,26 грамів, яку останній поклав на стіл. Через деякий час потерпілий пішов за адресою свого мешкання: АДРЕСА_3 та залишив свою сумку без нагляду. В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: останній вирішив викрасти майно, що належало ОСОБА_5

07.08.2021, приблизно о 21.00 год. ОСОБА_4 , реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, таємно, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи, при цьому, що своїми діями здійснює незаконне безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, діючи з корисливою метою, скориставшись тим, що ОСОБА_5 тимчасово втратив контроль за своїм майном, викрав майно, що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , а саме: сумку «бананку», яка майнової цінності для потерпілого не становить, в якій знаходились гроші у сумі 3000 грн. та обручка виготовлена із золота 585 проби, вагою 2,26 грамів, вартість якої, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №19/104-10/1/840 від 22.10.2020, складає 4325 гривень 61 коп.

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 , залишив місце вчинення кримінального правопорушення, викраденим майном у подальшому розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 7325 гривні 61 коп.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, суду вказав, що в серпні 2020 року був у дворі будику АДРЕСА_2 , з ним були його знайомі та малознайомий йому ОСОБА_5 , у якого при собі була сумка. Через деякий час його знайомі та ОСОБА_5 пішли, сумку потерпілий залишив во дворі. ОСОБА_4 викрав цю сумку. Грошима, які знаходились в сумці, приблизно в сумі 3000 гривень витратив на власні потреби, золоту обручку залишив у себе. Щиро розкаюється не оспорює обставини справи, просить не досліджувати докази по справі.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істиною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У зв`язку з цим докази судом не досліджувалися і їх оцінка не проводилася.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_4 у вчинені злочину, а саме у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, встановлена та доведена повністю, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід правильно кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При обрані міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст.65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст.66 КК України є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст.67 КК України судом не встановлено.

При призначені покарання ОСОБА_4 суд також враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ч.4 ст.12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, тяжкість скоєного злочину, згідно до вимог ст.12 КК України, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що достатнім та необхідним для виправлення, та попередження нових злочинів з його сторони є покарання пов`язане з позбавленням волі.

В той же час, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливо без відбуття покарання, призначеного йому вироком суду, ОСОБА_4 можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, при цьому суд враховував, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів, щиро розкаявся, також суд враховував його відношення до скоєного, цивільних позовів по справі не заявлено, скарг за місцем проживання відносно ОСОБА_4 не надходило, він не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Питання щодо судових витрат вирішити в порядку, передбаченому ст.124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.349, 368,370,371,373,374,376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

У відповідності зі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного йому вироком суду, з випробуванням, встановивши ОСОБА_4 іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи від 22.10.2020 за № 19/104-10/1/840 в сумі 653,80 грн.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська:

- від 19.10.2020 року на обручку (виготовлену із жовтого металу, діаметром 21мм, шириною 4мм, без інкрустації).

Речові докази:
- обручку (виготовлену із жовтого металу, діаметром 21мм, шириною 4мм, без інкрустації), повернуту потерпілому ОСОБА_6 на зберігання залишити у нього;
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1