Справа № 576/1499/21
Провадження №1-кп/576/212/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року м. Глухів
Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухові кримінальне провадження № 0000557 від 26.08.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Глухів Сумської області, громадянина України, неодруженого, із середньою спеціальною освітою, проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України,-

ВСТАНОВИВ :
Згідно з розпорядженням командира військової частини НОМЕР_1 № 17 від 20 липня 2017 року солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження контрактної військової служби та поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду оператора 5 обслуги реактивного артилерійського взводу 4 реактивної артилерійської батареї 2 реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 .

З 04 листопада 2019 року солдат ОСОБА_4 призначений на іншу посаду в межах військової частини НОМЕР_1 .

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби вважається день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації.

Таким чином, з 20 липня 2017 року ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем контрактної служби, яка у відповідності ч. 1 ст. 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» вважається видом військової служби.

25 серпня 2020 року близько 19 години 05 хвилин у військовослужбовця контрактної служби військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 , який, перебуваючи у відпустці за місцем своєї реєстрації, та знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел на завідомо неправдиве повідомлення про вибух, тобто дію, яка загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, посягаючи на громадську безпеку і гарантований спокій громадян, свідомо знаючи про хибність відомостей, ОСОБА_4 зі свого мобільного телефону марки Samsung Galaxy A10S, іmеі: НОМЕР_2 , іmеі2: НОМЕР_3 абонентський номер НОМЕР_4 зателефонував на лінію НОМЕР_5 та повідомив, що біля кафе, яке розташоване неподалік траси міжнародного значення Кіпті-Глухів-Бачівськ, біля АДРЕСА_3 відбувся вибух сміттєвого баку та можливе замінювання ще одного сміттєвого баку при цьому достовірно знаючи, що поширювана ним інформація про вибух та замінювання вказаного об`єкту є неправдивою і стосується здійснення загально небезпечних дій, що загрожують загибеллю людей та іншими тяжкими наслідками.

Своїми умисними діями, які полягають у завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху, яке загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 259 КК України.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю. Пояснив, що за два дні до обставин, які викладені в обвинувальному акті, його зупинили поліцейські та склали протокол про адміністративне правопорушення за керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Образившись на поліцейських, з належного йому мобільного телефона зателефонував на лінію НОМЕР_5 та повідомив про замінування сміттєвих баків поблизу ресторану, що неподалік м. Глухів на трасі Кіпті-Глухів-Бачівськ. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений та сторона обвинувачення не оспорюють обставини справи, судом встановлено що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 259 КК України як завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, яке загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, щиро покаявся, вперше вчинив кримінальне правопорушення, має державну нагороду «За участь в антитерористичній операції», позитивно характеризується за місцем проживання; нейтрально характеризується за місцем проходження служби; стан здоров`я обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, досудову доповідь Глухівського центру пробації, згідно якої виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Крім того, суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення: щире каяття, повне визнання своєї провини та активне сприяння розкриттю злочину. Також на підставі ч. 2 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає безпосереднє прийняття ним участі в антитерористичній операції.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням наведених обставин суд вважає, що до обвинуваченого ОСОБА_4 при призначенні покарання необхідно застосувати ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання не зазначеного в санкції статті за це кримінальне правопорушення штрафу, враховуючи особу винного, позитивну характеристику, стан здоров`я, визнання вини, щире каяття та заслуги перед державою.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Питання про витрати на проведення судових експертиз має бути вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України та призначити йому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судової експертизи у сумі 8580,50 грн..

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1