Справа №463/7088/21
Провадження №1-кс/463/4167/21
У Х В А Л А
про задоволення скарги
про скасування постанови
про закриття кримінального провадження

02 липня 2021 року м. Львів

Cлідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 від 13.05.2021 року про закриття кримінального провадження №0001105 від 22.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

встановив:
Скаржник адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 від 13.05.2021 року про закриття кримінального провадження №0001105 від 22.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України. Просить таку скасувати.

Скаргу мотивує тим, що оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження №0001105 від 22.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, слідчим винесено передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, є невмотивованою, а тому є незаконною та підлягає скасуванню. Вважає, що слідчим не вчинено усіх необхідних дій для об`єктивного проведення досудового розслідування, а саме: не встановлено фактів та обставин, які б перешкоджали ОСОБА_6 повернути кошти; не проведено одночасного допиту осіб для усунення відповідних розбіжностей у попередньо наданих ними показах. Також вважає, що слідчим не вчинено інших дій, спрямованих на встановлення об`єктивної істини у справі. Крім того, вважає невірною кваліфікацію розслідуваного кримінального правопорушення. Вважає, що слідчий формально підійшов до підстави закриття кримінального провадження. А тому з вимогою про скасування постанови звернувся до суду.
Скаржник просив розгляд скарги проводити у його відсутності, скаргу підтримує в повному обсязі та просить задоволити.

Враховуючи положення ч.1 ст.28 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, а положеннями ч.3 ст.306 КПК України хоч і визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, але наслідки неявки у судові засідання такої не визначено, з врахуванням клопотання скаржника, слідчий суддя вважає, що скаргу слід розглянути у відсутності скаржника на підставі наявних матеріалів.

Представник суб`єкта оскарження - Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. Скерував до судового засідання на адресу суду матеріали кримінального провадження №0001105 від 22.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, а також письмові заперечення на скаргу. Згідно поданих письмових заперечень слідчий ДБР просив відмовити в задоволенні скарги у зв`язку з її необґрунтованістю та безпідставністю. Зазначив, що в ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні всебічно, повно і неупереджено досліджено всі обставини кримінального провадження та надано їм належну правову оцінку. У зв`язку із наведеним, враховуючи скорочені процесуальні строки для розгляду скарги, вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутності суб`єкта оскарження на підставі наявних доказів. Крім того, в силу ч.3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України.
Оглянувши матеріали скарги, додані до неї письмові документи, а також матеріали кримінального провадження №0001105 від 22.09.2020 року, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Підстави та порядок закриття кримінального провадження встановлені у ст. 284 КПК, яка, крім іншого, визначає випадки, коли закриття провадження уповноважений здійснювати слідчий, а коли прокурор. Так, відповідно до ч. 4 ст. 284 КПК про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру. Прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим цієї частини.
Судом встановлено, що 22.09.2020 року слідчим Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, внесено відомості до ЄРДР за №0001105 про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, за фактом вчинення заступником начальника 1-го патрульного батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_6 шахрайських дій щодо неповернення позичених грошових коштів ОСОБА_4 .

Крім того, 06.10.2020 року слідчим Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, внесено відомості до ЄРДР за №0001188 про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, за фактом вчинення заступником начальника 1-го патрульного батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_6 шахрайських дій щодо неповернення позичених грошових коштів ОСОБА_7 .

Постановою прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону від 15.04.2021 року кримінальні провадження №0001105 та №0001188 об`єднано в одне провадження з присвоєнням номера №0001105. Визначено орган досудового досудового розслідування Перший слідчий відділ (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові.

Частиною 2 статті 190 КК України передбачено відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому.
Аналіз оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, а також матеріалів кримінального провадження свідчить про те, що рішення про закриття кримінального провадження було прийнято слідчим зважаючи на те, що в ході досудового розслідування проведено всі необхідні слідчі дії, досліджено всі обставини справи. Зокрема, допитано в процесуальному статусі свідка ОСОБА_4 , який підтвердив факт надання ОСОБА_6 в борг грошових коштів в розмірі 10 000 доларів США. Допитано в процесуальному статусі свідка ОСОБА_7 , який підтвердив факт надання ОСОБА_6 в борг грошових коштів. Допитано в процесуальному статусі свідка ОСОБА_6 , який підтвердив факт отримання від ОСОБА_4 та ОСОБА_7 в борг грошових коштів. Зазначив, що не ухиляється від повернення коштів, вчиняє дії щодо повернення коштів. ОСОБА_7 чстково кошти було повернуто.

Оцінюючи вказані в постанові висновки слідчого про відсутність складу кримінального правопорушення суд вважає такі передчасними з огляду на наступне:

Відповідно до статті 190 КК шахрайство - це заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою.

Обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) чи зловживання довірою (недобросовісне використання довіри потерпілого) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього. Обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього.

Склад кримінального правопорушення це сукупність встановлених статтями Особливої частини КК об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують вчинене суспільнонебезпечне діяння як злочин. Елементами складу злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про відсутність у діянні особи складу злочину, що, у свою чергу, виключає кримінальну відповідальність такої особи.

Об`єктивна сторона шахрайства полягає у заволодінні майном або придбанні права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. В результаті шахрайських дій потерпілий - власник, володілець, особа, у віданні або під охороною якої знаходиться майно, добровільно передає майно або право на майно винній особі. Безпосередня участь потерпілого у передачі майнових благ і добровільність його дій є обов`язковими ознаками шахрайства, які відрізняють його від викрадення майна та інших злочинів проти власності.

Суб`єктивна сторона шахрайства характеризується прямим умислом і корисливим мотивом.

Слідчий при закритті кримінального провадження дійшов до висноку про відсутність у ОСОБА_6 прямого умислу і корислового мотиву на заволодіння гршовоми коштами заявників. Даний висновок слідчим здійснено лише на підставі показань заявників та ОСОБА_8 . Інших слідчих (розшукових) дій слідчим не проведено. На думку слідчого судді, слідчим формально надано оцінку показам ОСОБА_8 , а саме: не перевірено обставин, що заважало (заважає) ОСОБА_9 повернути кошти ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , не спростовано покликання заявників, в своїх заявах про вчинення кримінального правопорушення, про наявність у ОСОБА_9 прямого умислу на заволодіння й подальше неповернення їм грошових коштів. Докази протилежного в матеріалах кримінального провадження відсутні.

А відтак висновки про відсутність в діянні складу злочину є необгрунтованим та завчасними, оскільки слідчим не проведено необхідного переліку слідчих дій спрямованих на встановлення істини у справі.
Враховуючи те, що процесуальне рішення, а саме: постанова слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 від 13.05.2021 року про закриття кримінального провадження №0001105 від 22.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, має істотне значення для кримінального провадження, то аналіз оскаржуваної постанови та кримінального провадження, в межах якого вона прийнята, дають підстави зробити висновок, що порушення слдічим вимоги щодо всебічності та повноти дослідження призвело до прийняття необґрунтованого та передчасного рішення про закриття кримінального провадження.
Керуючись вимогами ст.ст.303, 306, 307, 372 КПК України, -

у х в а л и в :

скаргу задоволити.

Скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 від 13.05.2021 року про закриття кримінального провадження №0001105 від 22.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1