ВИРОК
іменем України
11 лютого 2021 рокуСправа №451/575/20
Провадження № 1-кп/451/142/21

Радехівський районний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів матеріали кримінального провадження № 0000067 від 25.03.2020 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку Львівської області, із повною середньою освітою, вдова, не працююча, інвалід 3- групи, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України, -

де сторонами виступають з боку:

обвинувачення - прокурор ОСОБА_4

захисту - обвинувачена ОСОБА_3

учасники провадження - потерпілий ОСОБА_5

за участю прокурора, обвинуваченої

в с т а н о в и в :

Обвинувачена ОСОБА_3 - 09.03.2020, близько 11:00 год. знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає потерпілий ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки і бажаючи їх настання, з метою особистого протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно та з корисливих мотивів, вчинила крадіжку банківської картки АТ «Державний ощадний банк України», рахунок НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , тобто належним чином оформлений носій інформації, який є офіційним Документом, призначений для посвідчення юридично значимих фактів, що являє собою доступ до рахунку та користування коштами потерпілого у банківській установі, для подальшого її використання з метою протиправного заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 ..

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила проступок, передбачений ч. 1 ст. 357 КК України викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

Крім того, обвинувачена ОСОБА_3 09.03.2020, близько 14.33 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), керуючись корисливим мотивом, з метою протиправного збагачення, із викраденої банківської картки АТ «Державний ощадний банк України», рахунок НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 зняла грошові кошти в сумі 1000 грн. та 10.03.2020 року о 11.51 год. зняла із викраденої банківської картки АТ «Державний ощадний банк України», рахунок НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 - 200 грн., які використала на власні потреби, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 1200 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

У судовому засіданні обвинувачена свою вину в інкримінованих їй проступках визнала повністю та беззастережно, підтвердивши суду такі встановлені фактичні обставини як дата, час, місце, спосіб і наслідки вчинених нею проступків. У вчиненому розкаюється, обставини викладені в обвинувальному акті визнає в повному обсязі. Просить суворо не карати, врахувати той факт, що в неї на утриманні дитина інвалід 1 групи, крім того шкода частково відшкодована потерпілому.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, 11.02.2021 року через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить обвинувачену суворо не карати.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним. Судом з`ясовано, що обвинувачена правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого їй обвинувачення, сумнівів у добровільності її позиції немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченої у вчиненні інкримінованих їй проступків ґрунтується на даних у судовому засіданні показаннях самої обвинуваченої яким суд надає віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не містять суперечностей, а тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості.

Кваліфікація дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України є вірною, оскільки вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Кваліфікація дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 357 КК України є вірною, оскільки вчинила викрадення офіційного документу з корисливих мотивів.

Призначаючи обвинуваченій покарання суд враховує, дані про особу обвинуваченої, зокрема те, що обвинувачена, раніше не судима, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, позитивна характеристика, частково відшкодувала потерпілому шкоду, зі слів має на утриманні дитину-інваліда 1 групи, є інвалідом 3 групи, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю проступків, обставини, які обтяжують покарання не вставленні.

Відтак, виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно обрати покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу із застосуванням ст. 70 ч.1 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для її виправлення та попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень, виправдає мету покарання, і суд не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті.

Водночас, ухвалюючи вирок у справі судом також враховано те, що відповідно до підпункту 6 пункту 4 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» у кримінальних провадженнях про злочини, які визначено як кримінальні проступки, що на день набрання чинності цим Законом призначені до судового розгляду чи перебувають на його розгляді, судовий розгляд здійснюється судом на загальних підставах з урахуванням вимог статей 381, 382 КПК України.

Указаний Закон набрав чинності 01 липня 2020 року.

Згідно частини 2 статті 12 КК України, діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі класифікується як кримінальний проступок.

Санкцією частини 1 статті 185 КК України передбачене покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Отже, кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 185 КК України, з огляду на приписи частини 2 статті 12 КК України, є кримінальним проступком.

Обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню направлений прокурором після набрання чинності Закону, а саме діяння вчинено до набрання чинності Закону, обвинувальний акт призначений до судового розгляду, а кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 185 КК України, є кримінальним проступком, судовий розгляд здійснювався судом на загальних підставах.

Відповідно до частини 3 статті 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Оскільки кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 185 КК України віднесено до кримінальних проступків, що поліпшує становище особи, однак санкція указаної норми статті частково посилює кримінальну відповідальність, суд, признаючи покарання застосовує санкцію частини 1 статті 185 КК України в редакції, чинній на день вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення ( 09.03.2020).

Крім того, судом ураховано позицію прокурора, висловлену в судових дебатах, щодо можливого призначення обвинуваченій покарання у виді штрафу із застосуванням ст. 70 ч.1 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до статті 100 КПК України, про що зазначити в резолютивній частині цього вироку.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень;

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 остаточно визначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ оптичний диск CD-R, який згідно постанови про визнання та прилучення речового доказу від 07.04.2020 року визнаний речовим доказом та прилучений до матеріалів кримінального провадження зберігати при матеріалах кримінального провадження № 0000067 від 25.03.2020

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Радехівський районний суд Львівської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій і прокурору.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

ГоловуючийОСОБА_1