Справа №456/5395/20
Провадження №1-кс/443/28/21
УХВАЛА

12 березня 2021 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву судді Жидачівського районного суду Львівської області ОСОБА_3 про самовідвід у справі №456/5395/20 за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

встановив:

Заявник слідчий суддя ОСОБА_3 заявив самовідвід у справі №456/5395/20 за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Заяву про самовідвід слідчий суддя ОСОБА_3 обґрунтовує тим що, що з грудня 2004 року по квітень 2010 року він працював на посаді помічника судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області, а з квітня 2010 року по червень 2020 року працював на посаді помічника голови цього ж суду. У зазначений період часу у цьому ж суді працював ОСОБА_5 . В силу своїх посадових обов`язків, як помічник голови суду, він постійно спілкувався з суддями, зокрема, і з суддею ОСОБА_5 . За вказаний період часу між ними утворилися стійкі, професійні та дружні відносини. За таких обставин, з метою забезпечення учасниками кримінального провадження довіри до суду та створення умов, за яких відпадуть будь-які сумніви в неупередженості безсторонності судді при розгляді скарги, а також з метою недопущення будь-яких сумнівів постановленому за наслідками розгляду скарги рішенні суду, вважає за необхідне завити самовідвід.

Прокурор у судове засідання не прибув, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Особа, яка подала скаргу будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`вився, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Слідчий суддя ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви про самовідвід повідомлений належним чином.
За таких обставин слідчий суддя визнав можливим розглянути заяву про самовідвід у відсутність слідчого судді ОСОБА_3 , оскільки його неявка не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до приписів статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон №1402-VIII) здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Згідно з положеннями статті 9 Закону №1402-VIII суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом.

Нормою статті 48 Закону №1402-VIII передбачено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Відповідно до вимог частини 2 статті 32 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), кримінальне провадження щодо обвинувачення судді у вчиненні кримінального правопорушення не може здійснюватись тим судом, у якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з вимогами ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Приписами частини 2 статті 8 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні застосовується принцип верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Так, ЄСПЛ у справі «Мельник проти України» (Melnik v. Ukraine, скарга № 72286/01, §22, ECHR 2006), зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

У справі «Білуха проти України» (рішення від 09.11.2006), ЄСПЛ зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

У справі «Ветштан проти Швейцарії» (рішення від28.10.1998) ЄСПЛ вказало на те, що у справі важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Отже, відповідно до практики ЄСПЛ, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, за наявності до того підстав, повинен заявляти самовідвід.

Крім цього, суд звертає увагу на приписи статті 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року, згідно з якими неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Також, суд зважає на пункт 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23, відповідно до якого суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Судом встановлено, що подана заява про самовідвід містить дані, які унеможливлюють розгляд слідчим суддею ОСОБА_3 скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Враховуючи обставини, викладені в заяві про самовідвід та з метою уникнення в подальшому будь-яких сумнівів у неупередженості слідчого судді при розгляді даної скарги, приходжу до висновку про задоволення заяви про самовідвід слідчого судді Жидачівського районного суду Львівської області ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1 ст. 82 КПК України, у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) слідчого судді кримінальне провадження передається на розгляд іншому слідчому судді.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.75, 80-82, 369, 371, 372 КПК України, суддя

постановив:

Заяву слідчого судді Жидачівського районного суду Львівської області ОСОБА_3 про самовідвід у справі №456/5395/20 (провадження №1-кс/443/26/21) за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задовольнити.

Відвести слідчого суддю Жидачівського районного суду Львівської області ОСОБА_3 від розгляду справи №456/5395/20 (провадження №1-кс/443/26/21) за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Матеріали справи №456/5395/20 (провадження №1-кс/443/26/21) за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань передати до канцелярії суду для виконання вимог статті 35 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1