УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 621/1457/21

Провадження 1-кс/621/404/21

27 травня 2021 року м. Зміїв
Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000147 від 25 травня 2021 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 15, частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України.
В обґрунтування клопотання зазначено, що 24.05.2021 ВП №2 Чугуївського РУП із заявою звернулась гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 24.05.2021 року близько 22 години 50 хвилин невстановлена особа розбила скло автомобіля AUDI А6 р.н. « НОМЕР_1 », яке знаходилось поблизу житлового багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , та намагалась на ньому поїхати, проте невідомий був зупинений місцевими мешканцями і в тому числі ОСОБА_5 .
Відомості за даним фактом 25.05.2021 внесено до ЄРДР за №0000147 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.289 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 03.10.2011 за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, засудженого до 3 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.71 КК України засуджений до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 12.01.2016 за відбуттям строку покарання, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно вчинив злочин при наступних обставинах.
Так, 24 травня 2021 року близько 22 години 50 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось за можливе, у ОСОБА_6 , який на той час знаходився поблизу житлового багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел на незаконному заволодіння транспортним засобом AUDI А6 реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який знаходився поблизу вищезазначеного багатоквартирного будинку який фактично належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З метою реалізації свого кримінального протиправного умислу, ОСОБА_6 , у той же день та час, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, переконавшись, що його протиправні дії ніким помічені не будуть, таємне, протиправно, з корисливих мотивів, перебуваючи поблизу будинку за вищевказаною адресою, фрагментом цегли розбив скло передньої лівої двері, після чого відкрив зазначені двері, проникши таким чином в салон зазначеного автомобіля з метою подальшого запуску двигуна автомобіля, шляхом з`єднання дротів замка запалення, та подальшого доведення свого кримінально протиправного умислу до кінця.
В той момент, коли ОСОБА_6 перебував в салоні вищевказаного автомобіля, до нього підійшов гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та потерпіла ОСОБА_5 , які зупинили його кримінально протиправні дії та повідомили про даний факт до правоохоронних органів, тим самим ОСОБА_6 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, з причин, що не залежали від його волі.
Таким чином, ОСОБА_6 скоїв не закінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем AUDI А6 реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який фактично належить ОСОБА_5 , вартість якого становить близько 130 000 гривень.
25.05.2021 року о 19.00 годині ОСОБА_6 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.289 КК України.
В ході проведення слідчого експерименту з участю підозрюваного ОСОБА_6 останній окрім обставин вчиненого ним злочину, за яким йому вручене повідомлення про підозру, розповів та показав про обставини вчинених ним інших злочинів, пов`язаних з незаконним заволодінням транспортних засобів. Так, в ході проведення слідчої дії ОСОБА_6 показав, що в ніч з 21 на 22 травня 2021 року він незаконного заволодів автомобілем ГАЗель, який знаходився навпроти під`їзду №3 житлового багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , в який проник шляхом розбиття скла та двигун запустив шляхом пошкодження та перемикання дротів до замка запалення. Проїхавши деяку відстань в напрямку свого дому він заглох, покинув автомобіля біля будинку №7 по пров. Залізничному, м. Зміїв, викрав з салону автомобіля флеш-накопичувач та місце вчинення злочину покинув, пішовши додому. Крім того, в ході слідчого експерименту ОСОБА_6 видав зазначений флеш-накопичувач сірого кольору, на якому маються написи «hосо 16 GВ».
Також в ході досудового розслідування встановлено, що на розгляді в ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області перебуває заява ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована в Журналі єдиного обліку під №4434 від 22.05.2021 року, за актом незаконного заволодіння транспортним засобом ГАЗель р.н. « НОМЕР_2 ».
Вказаний флеш-накопичувач сірого кольору, на якому маються написи «hосо 16 GВ» оглянуті та вилучені слідчим, і постановою від 25.05.2021 вилучений флеш-накопичувач визнано речовими доказами по справі.
Оскільки вище зазначене майно зберігає на собі сліди кримінального правопорушення і є речовим доказом по справі, посилаючись на положення ст.ст. 40, 131, 132, 167, 170, 171 КПК України, слідчий просить накласти арешт на вище зазначене майно, яке було тимчасово вилучене під час проведення слідчого експерименту, з метою забезпечення збереження речових доказів, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні.
В судове засідання прокурор, слідчий, власник майна не з`явились, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином, надали до суду заяви про розгляд клопотання без їх участі.
Відповідно до ч.1 статті 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи стислі строки, встановлені законом для розгляду клопотання, вжиття необхідних заходів для виклику в судове засідання учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання без участі сторін та без фіксації даної процесуальної дії за допомогою технічних засобів відповідно до положень частини 1, 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України.
Вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав:
Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000147 від 25.05.2021, 24.05.2021 року близько 22 години 50 хвилин невстановлена особа розбила скло автомобіля AUDI А6 р.н. « НОМЕР_1 », яке знаходилось поблизу житлового багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , та намагалась на ньому поїхати, проте невідомий був зупинений місцевими мешканцями і в тому числі ОСОБА_5 . Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.3 ст. 15, ч.2 ст.289 КК України. (а.с.1)
В обґрунтування клопотання до матеріалів додано копії рапорту ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області інспектора ОСОБА_9 від 25.05.2021, протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколу допиту потерпілої від 25.05.2021, повідомлення про підозру 25.05.2021, протоколу допиту підозрюваного від 25.05.2021, протоколу проведення слідчого експерименту від 25.05.2021, рапорту ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ГРПП інспектора ОСОБА_10 від 22.05.2021, постанови про визнання вилученого майна речовими доказами по справі (а.с.2-13).
Згідно із пунктом 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до частини 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів
За змістом частини 3 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до частини 11 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч.1 статті 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом
У клопотанні слідчий вказав, що метою накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучено в ході огляду місця події, є збереження речових доказів, а саме запобігання їх приховуванню, знищенню, перетворенню, відчуженню. Підставою для арешту майна є наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення, яке може бути використане як докази факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, в зв`язку з чим належить накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду майно шляхом заборони розпоряджатися та користуватися цим майном.
Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких також покладається обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.
Оскільки в матеріалах клопотання міститься достатньо відомостей про факт вчинення кримінального правопорушення та наявність підстав вважати тимчасово вилучене майно доказами в кримінальному провадженні, обмеження права власності на це майно є розумним і співмірним завданням кримінального провадження.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
Керуючись статтями 2, 7, 16, 98, 107, 131, 170-175, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно:
ч-накопичував сірого кольору, на якому маються написи «hосо 16 GВ», який належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешк.: АДРЕСА_3 (м.т. НОМЕР_3 ),

який полягає у забороні відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим відділу поліції, на якого покладається обов`язок визначення місця зберігання майна, щодо якого застосовано арешт.
Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони мають право звернутись до суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, встановленому ст.174 КПК України
Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору та особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а особами, які не були присутні під час її проголошення з дня отримання копії судового рішення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Текст ухвали складено 27.05.2021.

Слідчий суддя: В. Філіп`єва