Дата документу 29.04.2021 Справа № 316/250/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 316/250/21 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11сс/807/369/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ( ОСОБА_6 ) - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 08 лютого 2021 року, якою клопотання слідчого СВ ВП №1 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000023 від 05 лютого 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, задоволено та накладено арешт на автомобіль марки «КІА RIO» в кузові синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Енергодарським ВРЕР УДАІ УМВС України в Запорізькій області від 07 лютого 2013 року, належить ОСОБА_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді заборони володіння, користування та розпорядження. Обов`язок щодо забезпечення схоронності автомобіля покладено на слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Представник власника майна ( ОСОБА_6 ) - адвокат ОСОБА_7 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 08 лютого 2021 року, якою клопотання слідчого СВ ВП №1 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000023 від 05 лютого 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, задоволено та накладено арешт на автомобіль марки «КІА RIO» в кузові синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Енергодарським ВРЕР УДАІ УМВС України в Запорізькій області від 07 лютого 2013 року, належить ОСОБА_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді заборони володіння, користування та розпорядження. Обов`язок щодо забезпечення схоронності автомобіля покладено на слідчого у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що вилучене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні №0000023 та наявні підстави щодо можливості накладення арешту на вказане у клопотанні майно.

В апеляційній скарзі представник власника майна ( ОСОБА_6 ) - адвокат ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого від 05 лютого 2021 року про арешт майна.

В обґрунтування своєї скарги апелянт зазначає, що клопотання слідчого ВП № 1 Василівського РУП ІУНН в Запорізькій області містить недостовірну інформацію про час дорожньо-транспортної пригоди. Слідчим вказаний невірний час ДТП 21:00 година, в той час як сама ДТП мала місце приблизно о 17:50-17:55 годині. Також неправильно вказане місце проживання ОСОБА_6 .

Після події ДТП вилучення автомобіля не проводилось у його процесуальному розумінні. Був викликаний евакуатор і автомобіль доставлений на майданчик біля блокпосту по вул.Енергодарське шосе, 1. Також не складено ніяких документів про комплектність автомобіля, наявність обладнання, яке може бути зняте, і не встановлена особа, відповідальна за зберігання авто.

ОСОБА_6 працює на ВП ЗАЕС ДП "НЛЕК "Вліеріоаіом" с щоденним графіком з 07:00 до 16:00 години. В селі Водяне на відстані 20 км від м.Енергодар проживає мати ОСОБА_6 - ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , і яка потребує сторонньої допомоги, особливо після 2017 року, коли помер її чоловік. Враховуючи вкрай незадовільний стан здоров`я матері похилого віку, з нею може статися погіршення здоров`я у будь-яку пору доби, а в нічний час автобуси в село не їздять. І коли матері стане зле, добиратись немає на чому. Та й у вихідні дні з сумками та пакетами із харчами та товарами першої необхідності теж важко добирались до села. Особливо йти пішки від зупинки автобуса і все нести у руках. То ж кожен час постає питання про необхідність в особистому транспортному засобі.

В клопотанні слідчий також не надав доказів на обґрунтованість ризиків відсутності арешту майна.

Сторона захисту вважає, що розмір шкоди, завданий кримінальним правопорушенням, є явно не співрозмірним вартості арештованого майна, також слідчий взагалі не вказав правову підставу для арешту майна, що є порушенням норм чинного Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, до Енергодарського міського суду Запорізької області 05 лютого 2021 року надійшло вищезазначене клопотання. Майно зазначене в клопотанні: автомобіль марки«КІА RIO» в кузові синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що у слідчому ВП №1 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 від 05 лютого 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04 лютого 2021 року приблизно о 21 годині 00 хвилин, водій автомобіля «КІА RIO» в кузові синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухаючись по проїзній частині вул.Курчатова у м.Енергодарі Запорізької області, допустила наїзд на пішохода ОСОБА_10 , в наслідок чого останній отримав тілесні ушкодження, а саме: закритий осколковий перелом правої голені зі зміщенням.

04 лютого 2021 року, в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль марки «КІА RIO» в кузові синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 був вилучений.

Вилучений автомобіль марки «КІА RIO» в кузові синього кольору, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого Енергодарським ВРЕР УДАІ УМВС України в Запорізькій області від 07 лютого 2013 року, належить ОСОБА_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий у клопотанні зазначає, що вилучене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, є предметом вчиненого злочину, зберегло на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також оскільки є необхідність проведення експертних досліджень, тому на теперішній час вилучене майно не може бути повернуто власникові (користувачу) до прийняття рішення у кримінальному провадженні.

Представник власника майна ( ОСОБА_6 ) - адвокат ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про день, час і місце судового засідання, надав заяву про розгляд скарги без його участі.

Від ОСОБА_6 та її представника - адвоката ОСОБА_11 надійшла заява, з якої убачається, що остання відмовилась від послуг адвоката ОСОБА_7 , так як її захист в подальшому буде здійснювати адвокат ОСОБА_11 . У зв`язку з тим, що апелянт та її адвокат ОСОБА_11 не мають можливості прибути в судове засідання, просять вищевказану апеляційну скаргу розглянути без їх участі. Апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі і просили її задовольнити.

Оскільки згідно з положеннями кримінального процесуального законодавства, участь власника арештованого майна при апеляційному розгляді не є обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд буз участі власника майна ОСОБА_6 та її представника.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, завдання арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з вимогами ч.ч.2,3 ст.170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до положень ч.2 ст. 173 КПК України, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
На думку колегії суддів, слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні, дотримався вимог, передбачених ст.ст.172, 173 КПК України, дослідив додані до клопотання матеріали кримінального провадження, врахував правову підставу для арешту майна та обставини кримінального провадження.
Як убачається з матеріалів провадження, слідчий СВ ВП №1

Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, зі змісту якого убачається, що вилучене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, зберегло на собі сліди вчиненого правопорушення, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також, оскільки є необхідність проведення експертних досліджень, тому на теперішній час вилучене майно не може бути повернуто власникові (користувачу) до прийняття рішення у кримінальному провадженні.
Клопотання слідчого містить необхідні для його розгляду відомості, передбачені ст.171 КПК України, а доводи апелянта про протилежне суперечать змісту клопотання.
На підтвердження доводів клопотання слідчий надав витяг з ЄРДР за №0000023 від 05 лютого 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та інші документи, якими, на думку органу досудового розслідування, підтверджується необхідність зазначеного арешту.
З доданих до клопотання документів убачається, що 04 лютого 2021 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль марки «КІА RIO» в кузові синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 був вилучений.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль ««КІА RIO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вказаний транспортний засіб належить ОСОБА_6 .
Зберігання цього автомобілю здійснюється в порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України №1104 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
У судовому засіданні судом першої інстанції встановлено, що вилучене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні №0000023
З огляду на обставини кримінального правопорушення, яке розслідується, та виходячи з матеріалів, доданих до клопотання (на які міститься посилання в ухвалі слідчого судді), є обґрунтовані підстави вважати, що вищевказаний автомобіль зберіг на собі сліди вчиненого правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, отже це майно відповідає критеріям ст.98 КПК України.
Доводи слідчого у клопотанні про те, що накладення вказаного арешту на даному етапі розслідування необхідне задля забезпечення кримінального провадження, з метою запобігання вказаним у клопотанні ризикам, є переконливими.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що надані слідчому судді матеріали вказують на те, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України; потреби досудового розслідування виправдовують втручання у право власності на вилучене майно; без застосування заходів забезпечення кримінального провадження, про які йдеться в клопотанні, неможливо досягти дієвості цього кримінального провадження.
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до положень ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (в т.ч. з метою збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з вимогами цієї статті (абз.2 ч.10), з метою збереження речових доказів може бути накладено арешт і на майно, яке перебуває у власності добросовісного набувача.
Слідчий суддя перевірив наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що вказане у клопотанні майно має доказове значення у даному провадженні і наявні ризики зникнення, пошкодження, втрати цього майна тощо, а доводи апелянта про протилежне спростовуються матеріалами провадження.
Те, що в печатному тексті клопотання слідчого зазначено, що подія мала місце о 21:00 годині та неправильно вказане місце проживання ОСОБА_6 (на що звертає увагу апелянт), на думку колегії суддів, може бути опискою, що в свою чергу не свідчить про необґрунтованість клопотання слідчого та про неправильність висновків слідчого судді, оскільки зі змісту вказаного клопотання зрозуміло, що воно стосуються саме події, відомості про яку внесені до ЄРДР.
Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що додані до клопотання докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі, про те, що не складено ніяких документів про комплектність автомобіля, наявність обладнання, яке може бути зняте, і не встановлена особа, відповідальна за зберігання авто, є безпідставними, оскільки оскаржуваною ухвалою обов`язок щодо забезпечення схоронності автомобіля покладено на слідчого.
Обмеження права власності в даному випадку, на думку колегії суддів, співрозмірне завданням кримінального провадження.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі, про те, що вищевказаний арешт накладений безпідставно, є необґрунтованими.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання повно і всебічно з`ясував обставини, які мають значення для прийняття законного і обґрунтованого рішення, та свої висновки належним чином вмотивував.
Наявні в матеріалах провадження відомості дають обґрунтовані підстави вважати, що не накладення вказаного арешту може призвести до відчуження (продажу), зникнення, втрати або пошкодження чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Отже, зазначений арешт необхідний задля забезпечення збереження речових доказів у даному провадженні.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою і підстав для її скасування, а відповідно і для задоволення поданої апеляційної скарги, не вбачає.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу представника власника майна ( ОСОБА_6 ) - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Залишити без змін ухвалу слідчого судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 08 лютого 2021 року, якою клопотання слідчого СВ ВП №1 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000023 від 05 лютого 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України задоволено та накладено арешт на автомобіль марки «КІА RIO» в кузові синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Енергодарським ВРЕР УДАІ УМВС України в Запорізькій області від 07 лютого 2013 року, належить ОСОБА_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді заборони володіння, користування та розпорядження. Обов`язок щодо забезпечення схоронності автомобіля покладено на слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4