Провадження № 1-кс/127/5571/21
У Х В А Л А
Іменем України
08 червня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,
за участю:
представника заявника: адвоката ОСОБА_3
слідчого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_5 , яке подано його захисником адвокатом ОСОБА_3 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000327, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням, в якому просив скасувати арешт в частині грошових коштів в сумі 33200 грн., що арештовані у кримінальному провадженні №0000327, згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 13.01.2020 та належать йому.
Клопотання мотивовано тим, що в провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у Вінницькій області перебуває кримінальне провадження за №0000327, в ході якого ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.01.2020 (справа №127/495/20) було арештовано майно, в тому числі грошові кошти, які належать заявнику.
Як зазначає заявник, 09.01.2020 при проведенні обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , слідчим ОСОБА_6 у нього були вилучені грошові кошти в сумі 33200 грн. Однак, ОСОБА_3 не є підозрюваним і взагалі немає відношення до даного кримінального провадження. Дані кошти він з дружиною здобув законним шляхом, оскільки займається утриманням підсобного господарства.

Крім того, заявник, який є власником зазначеного майна не є підозрюваною або особою, яка несе цивільну чи будь-яку іншу відповідальність за шкоду завдану діями підозрюваного, а тому вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна у відношенні до майна, що є його власністю є необґрунтованим та становить невиправдане обмеження його права власності.

Таким чином, на думку заявника, відсутня необхідність в застосуванні цього заходу, а дія арешту порушує його права власника.

Представник заявника адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував, щодо скасування арешту з грошових коштів, оскільки заявником не надано жодних підтверджень належності йому відповідних грошових коштів, крім того, зазначив, що відповідно до матеріалів НСРД вбачається, що дані кошти здобуті злочинним шляхом та такі кошти можуть бути об`єктом конфіскації, в разі постановлення вироку.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення слідчого, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на таке.

Згідно статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000327 від 08.08.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

З витягу з ЄРДР №0000327 від 08.08.2018 слідує, що голова Тростянецької селищної об`єднаної територіальної громади (далі Тростянецької селищної ОТГ) ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , організувала злочинну схему з метою систематичного отримання неправомірної вигоди від фізичних та юридичних осіб за сприяння в укладенні договорів на проведення будівельних та ремонтних робіт об`єктів нерухомості, розташованих на території Тростянецької селищної ОТГ та своєчасного проведення розрахунків за виконані роботи.

Кримінальне правопорушення кваліфіковано за ч. 3 ст. 368 КК України.

09.01.2020 на підставі ухвали слідчого судді ОСОБА_8 від 19.12.2019 проведено обшук квартири АДРЕСА_1 , належної на праві власності начальнику відділу бухгалтерського обліку та звітності (головний бухгалтер) Тростянецької селищної ОТГ ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході проведення вказаного обшуку виявлено та вилучено наступні предмети та грошові кошти:

- Грошові кошти в сумі 33200 грн. (66 купюр номіналом 500 грн. та 1 купюра номіналом 200 грн.);

- Банківська картка «Банк Михайлівський» № НОМЕР_1 ;

- Дві пластикових картки з стартового пакета оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» № та № НОМЕР_2 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.01.2020 (справа №127/495/20) клопотання слідчого ОСОБА_6 задоволено, накладено арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку житлової квартири АДРЕСА_1 , належної на праві власності начальнику відділу бухгалтерського обліку та звітності (головний бухгалтер) Тростянецької селищної ОТГ ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:

- грошові кошти в сумі 33200 грн. (66 купюр номіналом 500 грн. та 1 купюра номіналом 200 грн.);

- банківська картка «Банк Михайлівський» № НОМЕР_1 ;

- дві пластикових картки з стартового пакета оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 та № НОМЕР_2 ;

- блокнот з чорновими записами в обгортці чорного кольору.

Також, постановою слідчого від 09.01.2020 вище зазначені грошові кошти та речі визнано речовим доказом.

Згідно зі статтею 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Дослідивши матеріали справи та кримінального провадження слідує висновок, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника (володільця) майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не в праві вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не в праві оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину.

Слідчий суддя, на даному етапі, лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Відповідно до статей 22, 26 КПК України кримінальний процес являється змагальним і диспозитивним, що полягає у вільному подані учасниками процесу до суду доказів на підтвердження своєї позиції та захисту своїх інтересів.

Як вбачається з ухвали суду про арешт майна, вищезазначені речі відповідно до статті 98 КПК України мають значення речових доказів в кримінальному провадженні №0000327, оскільки містять відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Як зазначено вище, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про скасування арешту слід відмовити, оскільки заявник не довів суду, що арешт накладено необґрунтовано, оскільки жодних підтверджень того, що відповідні кошти належать саме заявнику останній суду не надав, також заявником не доведено, що у застосуванні даного заходу забезпечення у кримінальному провадженні відпала потреба, оскільки досудове розслідування ще триває та скасування арешту на даному етапі може негативно вплинути на повноту проведення досудового розслідування.

При цьому, надані заявником довідки про доходи ОСОБА_5 та ОСОБА_9 судом до уваги не приймаються, оскільки матеріали клопотання не містять доказів того, що вилучені кошти належать ОСОБА_5 .

Таким чином, з метою унеможливлення подальшого відчуження вищевказаного майна та забезпечення його схоронності, згідно з ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13.01.2020 року було обґрунтовано накладено на нього арешт і на даний час законних підстав для скасування арешту не вбачається.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 98, 170, 174, 309, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 , поданого його захисником адвокатом ОСОБА_3 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000327, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя