Справа №583/444/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/135/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

державного виконавця ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою начальника Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_9 на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29.05.2020 року, якою відмовлено у наданні дозволу на примусове проникнення до житла, розташованого в АДРЕСА_1 , 8/20 частини якого належить на праві приватної власності ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:

21.05.2020 старший державний виконавець звернулася до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з поданням про надання дозволу на примусове проникнення до приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , для проведення виконавчих дій, а саме опису та арешту майна боржника, що знаходиться у володінні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Свої вимоги мотивував тим, що на виконанні в Охтирському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавче провадження № 60139233 по виконанню виконавчого листа № 583/444/19 від 18.09.2019, виданого Охтирським міськрайонним судом Сумської області про призначення ОСОБА_8 остаточного покарання у виді вісім років позбавлення волі з конфіскацією майна. 25.09.2019 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено її сторонам виконавчого провадження. Під час проведення виконавчих дій державним виконавцем виявлено, що ОСОБА_8 належить 8/20 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . 23.01.2020 державним виконавцем здійснено вихід на дільницю за адресою: АДРЕСА_1 , для проведення опису майна, що належить боржнику. При виході за вказаною адресою проведення арешту та опису майна належного боржнику не вдалося здійснити, так як даний об`єкт огороджено парканом, хвіртка зачинена, доступу до помешкання не надано, про що складено відповідний акт державного виконавця та застосована фотозйомка. Постанова про відкриття провадження направлена ОСОБА_8 за місцем відбування покарання та отримана ним 23.03.2020. Посилаючись на викладене, в порядку ст. 439 ЦПК України, державний виконавець просив надати дозвіл на примусове проникнення вказаного до житлового приміщення для проведення виконавчих дій.

29.05.2020 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області у задоволенні вказаного подання відмовлено, оскільки питання примусового проникнення до житла не входить до визначеного ст. 537 КПК України переліку питань, які можуть вирішуватись судом при виконанні вироку.

З таким судовим рішенням не погодився начальник Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби та подав апеляційну скаргу в якій просив ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29.05.2020 року скасувати, а подання державного виконавця, про надання дозволу на примусове проникнення до житла по АДРЕСА_1 , задовольнити.

В обґрунтування своїх вимог апелянт вказував, що ухвала суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки питання примусового проникнення до житла, можна віднести до п. 14. ч. 1 ст. 537 КПК України, тобто до інших питань, про всякого роду сумніви та протиріччя, що виникають при виконанні вироку. На думку апелянта суд не врахував і те, що при зверненні виконавчого листа для примусового виконання до виконавчої служби, виконання здійснюється в порядку визначеному ЗУ «Про виконавче провадження», який в свою чергу передбачає звернення до суду з відповідним поданням. Просив врахувати, що без примусового проникнення до житла не можливо здійснити опис майна з метою його подальшої реалізації.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника державної виконавчої служби, який апеляційну скаргу підтримав, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, а подання виконавчої служби задовольнити, думку прокурора, який вимоги апелянта підтримав, думку ОСОБА_8 , який заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, 29.05.2020 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області у задоволенні подання Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби про надання дозволу на примусове проникнення до приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , для проведення виконавчих дій, а саме опису та арешту майна боржника, що знаходиться у володінні ОСОБА_8 , відмовлено, з підстав, що питання примусового проникнення до житла не входить до визначеного ст. 537 КПК України переліку питань, які можуть вирішуватись судом при виконанні вироку.

Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК Ураїни судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції не виконав.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 535 КПК України судове рішення, що набрало законної сили, якщо інше не передбачено цим Кодексом, звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції. У разі якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання в порядку, передбаченому законом про виконавче провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець при здійсненні виконавчого провадження має певні права, в тому числі: за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Згідно п. 14 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Враховуючи наведені норми закону, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про необхідність відмовити Охтирському міськрайонному відділу державної виконавчої служби у задоволенні подання про надання дозволу на примусове проникнення до житла, з підстав того, що вирішення даного питання не входить в компетенцію суду, є передчасним та помилковим, оскільки воно не узгоджується з п. 14 ч.1 ст. 537 КПК України, тобто є ухваленим з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України є безумовною підставою для скасування такого рішення.

Таким чином, ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29.05.2020 року колегія суддів вважає за необхідне скасувати як незаконну та відповідно до п.4 ч. 1 ст. 407 КПК України постановити нову ухвалу.

При постановленні нового судового рішення суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Так, 21.05.2020 старший державний виконавець звернулася до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з поданням про надання дозволу на примусове проникнення до приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , для проведення виконавчих дій, а саме опису та арешту майна боржника, що знаходиться у володінні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Свої вимоги мотивував тим, що на виконанні в Охтирському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавче провадження № 60139233 по виконанню виконавчого листа № 583/444/19 від 18.09.2019, виданого Охтирським міськрайонним судом Сумської області про призначення ОСОБА_8 остаточного покарання у виді вісім років позбавлення волі з конфіскацією майна. 25.09.2019 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено її сторонам виконавчого провадження. Під час проведення виконавчих дій державним виконавцем виявлено, що ОСОБА_8 належить 8/20 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . 23.01.2020 державним виконавцем здійснено вихід на дільницю за адресою: АДРЕСА_1 , для проведення опису майна, що належить боржнику. При виході за вказаною адресою проведення арешту та опису майна належного боржнику не вдалося здійснити, так як даний об`єкт огороджено парканом, хвіртка зачинена, доступу до помешкання не надано, про що складено відповідний акт державного виконавця та застосована фотозйомка. Постанова про відкриття провадження направлена ОСОБА_8 за місцем відбування покарання та отримана ним 23.03.2020. Посилаючись на викладене, в порядку ст. 439 ЦПК України, державний виконавець просив надати дозвіл на примусове проникнення вказаного до житлового приміщення для проведення виконавчих дій.

Статтею 30 Конституції України кожному громадянину гарантується недоторканність житла. Проникнення до житла чи до іншого володіння особи, допускається лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Одним із судових рішень, що допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, є ухвала суду про примусове проникнення до житла під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Відповідно до п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи боржника є крайнім засобом для примусового виконання рішення суду, у разі, якщо державним виконавцем були виконані усі інші можливі спроби виконати рішення суду у відповідності до норм діючого законодавства без примусового проникнення до житла чи іншого володіння особи. Подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи можливе за умови відмови боржника від добровільного допуску виконавця.

Рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу виконавця до цього житла чи іншого володіння особи та ухилення його від виконання судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, державна виконавча служба вже зверталася до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з аналогічним поданням, яке судом було розглянуто по суті та за наслідком судового розгляду було відмовлено виконавчій службі у його задоволенні (а.с.21).

При даному апеляційному перегляді справи колегією суддів встановлено, що дійсно вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09 квітня 2019 року ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за ч.2 ст.15, ч.3 ст.307, ч.2 ст.309 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до восьми років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На виконанні у Охтирському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Північно -Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавче провадження №60139233 по виконанню виконавчого листа №583/444/19 від 18.09. 2019 року виданого Охтирським міськрайонним судом Сумської області про конфіскацію майна ОСОБА_8 (а. с. 7).

25.09.2019 року старшим державним виконавцем Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно -Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) ОСОБА_7 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 60139233 з примусового виконання виконавчого листа 583/444/19 про конфіскацію майна ОСОБА_10 (а. с. 8).

Також, відповідно до відомостей з реєстру права власності на нерухоме майно ОСОБА_8 належить на праві приватної власності 8/20 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 (а. с. 10).

23.01.2019 року старшим державним виконавцем Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно -Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) складено акт, відповідно до якого встановлено, що при перевірці за адресою, а саме: АДРЕСА_1 , що на даний час мешканці вказаного будинку відсутні.

Крім цього, апеляційний суд звертає увагу на те, що у разі задоволення подання виконавця в межах заявлених вимог в порядку виконання вироку суду в частині конфіскації майна засудженого, державним виконавцем при примусовому проникненні до житла боржника ОСОБА_10 , якому належить лише 8/20 частини будинку за адресою АДРЕСА_1 виходячи з наявних матеріалів виконавчого провадження, буде порушено право інших осіб, які є співвласниками вказаного будинку, що є неприпустимим, оскільки в даному випадку враховуючи, що житло, до якого прохає виконавець здійснити примусове проникнення, належить не лише боржнику, тому таке втручання не буде пропорційним та порушуватиме права інших осіб.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду вважає, що подання державної виконавчої служби є необґрунтованим, наявність достатніх правових підстав для примусового проникнення до житла боржника є недоведеною, та з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією прав щодо недоторканості житла власників будинку (квартири) та осіб, які в ньому проживають, вважає необхідним відмовити в його задоволенні.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу начальника Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29.05.2020 року, якою відмовлено у наданні дозволу на примусове проникнення до житла, розташованого в АДРЕСА_1 , 8/20 частини якого належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби про надання дозволу на примусове проникнення до приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , для проведення виконавчих дій, а саме опису та арешту майна боржника, що знаходиться у володінні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4