Справа № 161/974/21
Провадження № 1-кп/161/475/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 12 лютого 2021 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №000091, що надійшов з Луцької місцевої прокуратури 16.01.2021 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, працюючого на посаді слюсаря з ремонту авіадвигунів ДП «ЛРЗ Мотор», раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 07.11.2020 близько 23.00 год., перебуваючи на зупинці громадського транспорту поблизу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом, керуючись метою нанесення тілесних ушкоджень іншій людині, в ході словесного конфлікту із потерпілою ОСОБА_5 , який виник на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно наніс три удари кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_5 , чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді слабко вираженого синця в правій виличній ділянці та садна на передній каймі нижньої губи, які згідно висновку судово медичного експерта № 882 від 09.11.2020 за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_4 інкримінується умисне нанесення потерпілій легких тілесних ушкоджень, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому ч.1 ст.125 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно наніс потерпілій тілесні ушкодження, попросив вибачення в останньої. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Допитана в судовому засіданні потерпіла підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, при цьому пояснила, що не може вибачити обвинуваченому, оскількі такі його дії та висловлювання в її сторону дуже образили її. Щодо міри покарання покалась на розсуд суду.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися в умисному нанесенні потерпілій легких тілесних ушкоджень, вчинив кримінальний проступок, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального проступку, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлені.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального проступку визнав, розкаявся у вчиненому, вчинене ним кримінальне правопорушення, згідно ст.12 КК України відноситься до категорії кримінального проступку, та є умисним, однак він не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, він працевлаштований, враховуючи також і позицію потерпілої, яка щодо міри покарання поклалась на розсуд суду, тому суд призначає покарання в межах санкції ст.125 ч.1 КК України, у виді штрафу.
На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за ст.125 ч.1 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1