Справа №487/4748/21
Провадження №1-кс/487/3807/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2021 Слідчий суддя Заводського районного суду місто Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 28.04.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

10.07.2021 року старший слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , звернулась до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , з визначенням застави у розмірі 500 (п`ятсот) тисяч гривень.
У клопотанні слідчий зазначає, що у провадженні СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000063 від 28.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Підставою для внесення клопотання стало обґрунтована підозра ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 368 КК України. Також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового слідства та суду; впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, з метою уникнення покарання за вчинення умисного, тяжкого злочину; перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом; вчинити інше кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, посилаючись на неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу ніж тримання під вартою, просив про задоволення клопотання.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, просив в його задоволенні відмовити. Зазначав про не обгрунтованість підозри відносно ОСОБА_4 , недоведеність заявлених ризиків, яким можливо запобігти більш м`яким запобіжним заходом ніж тримання під вартою. Просив врахувати, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується позитивно, проживає разом з батьками. Просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку захисника, та просив відмовити у задоволенні клопотання, та обрати більш м`який запобіжний захід.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, перебуває кримінальне провадження № 0000063 від 28.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що наказом виконувача обов`язків начальника Одеської митниці Держмитслужби ОСОБА_8 за № 556-о від 03.08.2020 ОСОБА_4 призначено на посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 6 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби в порядку переведення з аналогічної посади Одеської митниці Держмитслужби.
Згідно з приміткою до статті 364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 368-2, 369 КК України є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом, а тому ОСОБА_4 , будучи державним інспектором відділу митного оформлення № 6 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби є службовою особою.
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» на ОСОБА_4 поширюються положення вказаного закону, тобто він є працівником правоохоронного органу та відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України на нього покладено обов`язки діяти лише в межах повноважень та способом, які передбачені Конституцією України та Законами України. ОСОБА_4 також є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, передбаченим статтею 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014.
Відповідно до Положення про відділ митного оформлення № 6 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби, затвердженого в.о. начальника Одеської митниці Держмитслужби від 04.08.2020, (далі Положення), на відділ покладено наступні завдання:
- п.п. 2.1.1 Впровадження спрощених митних процедур відповідно до законодавства та сприяння створенню відповідних умов для полегшення торгівлі, сприяння транзиту, збільшення товарообігу через митний кордон України;
- п.п. 2.2.6 здійснення митного контролю та митного оформлення товарів (у тому числі транспортних засобів особистого користування), що переміщуються через митний кордон України громадянами та підприємствами;
- п.п. 2.2.8 здійснення митного контролю та митного оформлення:
товарів і транспортних засобів, у тому числі, автотранспортних засобів особистого користування, водних транспортних засобів, частин таких транспортних засобів, запасних частин до таких транспортних засобів, які переміщуються через митний кордон України суб`єктами ЗЕД та громадянами в усіх митних режимах;
- п.2.2.10 здійснення перевірки документів та відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України суб`єктами ЗЕД та громадянами
- п.2.4.27 здійснення митного контролю та виконання митних формальностей щодо товарі, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, у тому числі на підставі електронних документів, за допомогою технічних засобів контролю, тощо.
- п.2.12 Здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, що переміщується через митний кордон України, а також правильності визначення країни їх походження.
Також, відповідно до посадової інструкції Старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 6 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби старший державний інспектор, серед іншого, виконує наступні обов`язки:
- здійснення контролю за дотриманням суб`єктами ЗЕД та громадянами установленого законом порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України;
- здійснення митного контролю та виконання митних формальностей щодо транспортних засобів, товарів, що переміщуються через митний кордон України згідно з порядком, встановленим законодавством із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, за допомогою інформаційних технологій;
- здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, що переміщується через митний кордон України, а також правильності визначення країни їх походження;
- у межах компетенції проведення заходів щодо запобігання та протидії контрабанді, боротьби з порушеннями митних правил, ініціювання та складання протоколів про порушення митних правил та інше.
Згідно з пунктом 1 Положення «Про державну митну службу», затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 06 березня 2019 р.
№ 227 - Державна митна служба України (Держмитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів, і який реалізує державну митну політику, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи.
Пунктом 34-1 частини 1 статті 4 Митного кодексу України, передбачено що органи доходів і зборів це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, митниці та митні пости.
Згідно з пунктом 1.1. Положення про відділ митного оформлення № 6 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби, затвердженої в.о. начальника Одеської митниці Держмитслужби від 04.08.2020 відділ митного оформлення № 6 є структурним підрозділом митного поста «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби.
Пункт 3 Положення Про державну митну службу України визначає, що одним з основних завдань Держмитслужби України є забезпечення реалізації державної митної політики, зокрема забезпечення митної безпеки та захисту митних інтересів України і створення сприятливих умов для розвитку зовнішньоекономічної діяльності, збереження належного балансу між митним контролем і спрощенням законної торгівлі.
Крім того, відповідно до підпункту 12 пункту 4 Положення, Держмитслужба відповідно до покладених на неї завдань впроваджує спрощені митні процедури відповідно до законодавства та сприяє створенню умов для полегшення торгівлі, сприяння транзиту, збільшення товарообігу та пасажиропотоку через митний кордон України.
Відповідно до частини 1 статті 377 Митного кодексу України товари за товарними позиціями 8704 згідно з Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, які підлягають державній реєстрації, при ввезенні громадянами на митну територію України або надходженні на митну територію України на адресу громадян у несупроводжуваному багажі або вантажних відправленнях для вільного обігу, незалежно від їх вартості, підлягають письмовому декларуванню та митному оформленню в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, з оподаткуванням ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України, акцизним податком і податком на додану вартість за ставками, встановленими Податковим кодексом.
Товаром за товарною позицією 8704 згідно з Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності - є автомобілі легкові та інші транспортні засоби призначені головним чином для перевезення людей, включаючи вантажопасажирські автомобілі-фургони та гоночні автомобілі.
На думку органу досудового слідства, співробітники Одеської митниці Держмитслужби України, у т.ч. митного поста «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби, створили протиправну схему по систематичному вимаганню та одержанню неправомірної вигоди від фізичних осіб за безперешкодне митне оформлення в режимі «імпорт» транспортних засобів з іноземною реєстрацією.
Так, на думку органу досудового слідства , старший державний інспектор відділу митного оформлення №6 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби ОСОБА_4 , на виконання створеної злочинної схеми та умислу, здійснював діяльність, направлену на отримання неправомірної вигоди для себе, шляхом вимагання грошових коштів від фізичної особи-підприємця за безперешкодне митне оформлення в режимі «імпорт» транспортних засобів з іноземною реєстрацією.
Орган досудового слідства вважає, що ОСОБА_4 , діючи всупереч взятих на себе обов`язків працівника правоохоронного органу, маючи повну вищу юридичну освіту, у зв`язку з чим достовірно розуміючи суть кримінального правопорушення та передбачену за його скоєння кримінальну відповідальність, скоїв кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Так, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є фізичною особою-підприємцем та надає брокерські послуги іншим особам, а саме надає послуги з розмитнення різноманітних товарів, зокрема автотранспорту в зоні діяльності Одеської митниці Держмитслужби.
Ще на початку квітня 2021 року (більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_9 під час здійснення заходів, щодо митного оформлення транспортних засобів, що імпортуються на митну територію України в зоні діяльності відділу митного оформлення № 6 Митного поста «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби, мав бесіду з державним інспектором ОСОБА_4 , під час якої інспектор наголосив на тому, що якщо ОСОБА_9 не буде надавати останньому неправомірну вигоду у сумі по 100 доларів США за кожний транспортний засіб, то підприємець зіткнеться з безпідставним затягування часу митного оформлення та створенням штучних перешкод під час його здійснення. Додатково ОСОБА_4 уточнив кількість автомобілів, які у подальшому ОСОБА_9 планує розмитнити та повідомив, що транспортних засобів повинно бути не більше 15 штук у зв`язку з тим, що у разі перевищення вказаної кількості автомобілів, питання розмитнення відповідних транспортних засобів він буде змушений вирішувати тільки через своє безпосереднє керівництво. Також ОСОБА_4 наголосив на свої можливостях щодо зміни року випуску транспортного засобу в базі даних АСМО «Інспектор 2006».
У подальшому, під час зустрічі 22.06.2021 приблизно о 21:00 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_9 , про те, що формування ціни розмитнення автотранспортних засобів з іноземною реєстрацією здійснюється шляхом використання значення ціни автотранспортного засобу, що має два позначення: середня ціна та мінімальна ціна. У зв`язку з тим, що користуючись своїм посадовим положенням, з метою отримання неправомірної вигоди ОСОБА_4 може знижати вартість транспортного засобу з середньо-визначеної вартості до мінімальної, тому при використанні вищевказаної мінімальної ціни за такі дії останній вказав на необхідність надання йому додатково у якості неправомірної вигоди 50% від різниці у сплаті митних платежів.
Надалі, ОСОБА_9 , надаючи брокерські послуги у період з червня по липень 2021 року, діючи за попередньою домовленістю та під контролем старшого державного інспектора відділу митного оформлення №6 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби ОСОБА_4 , здійснив оформлення розмитнення автотранспортних засобів на території ВМО № 6 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби сім транспортних засобів, а саме:
CHEVROLET CRUZE VIN: НОМЕР_1
RENAULT TWIZY VIN: НОМЕР_2
DACHANG DANIGO VIN: НОМЕР_3
KIA K5 VIN: НОМЕР_4
HYUNDAI SANTA FE VIN: НОМЕР_5
Daewoo (Chevrolet) Orla VIN: НОМЕР_6
Hyundai Santa Fe VIN: НОМЕР_7
У подальшому, з урахуванням попередньо-обумовлених домовленостей, ОСОБА_4 у листуванні з ОСОБА_9 визначив, що сума неправомірної вигоди за швидке та безперешкодне оформлення вищезазначених семи автотранспортних засобів складає 1040 доларів США.
Надалі, після проведення оформлень вищевказаних 7 автомобілів, 09.07.2021, ОСОБА_9 , приблизно о 17 год. 10 хв, за попередньою домовленістю зустрівся з ОСОБА_4 біля «Книжкового ринку» на перетині Олександрівського проспекту та вул. Єврейській у м. Одесі.
Перебуваючи на лаві алеї біля монументу «захисникам правопорядку», старший державной інспектор Відділу митного оформлення № 6 Митного поста «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби ОСОБА_4 , після попереднього обговорення сум неправомірної вигоди, яка надається за результатом прискореного проведення митних оформлень транспортних засобів та нестворення штучних перешкод для їх оформлення, що подавались на митне оформлення ОСОБА_9 у період протягом квітня 2021 року липня 2021 року, отримав від останнього грошові кошти загальною сумою 1040 (одна тисяча сорок) доларів США.
09.07.2021 в порядку передбаченому ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_4 .
10.07.2021 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме: - заявою ОСОБА_9 ; протоколами допитів ОСОБА_9 у якості свідка; інформацією (рапортами) працівника співробітника ГВ БКОЗ УСБУ в Одеській області; протоколом затримання ОСОБА_9 від 09.07.2021; протоколом огляду місця події від 09.07.2021; протоколами допиту свідків.
Слідчий суддя критично оцінює доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри ОСОБА_4 , оскільки оцінка достатності доказів на обґрунтування підозри особи у вчиненні злочину на стадії досудового розслідування має менший стандарт доведеності у порівнянні з доведеністю винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом за результатами судового розгляду.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причино виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Європейський суд з прав людини у рішенні «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» 12244/86; 12245/86; 12383/86, 30 серпня 1990 р. зазначив «…наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин …».
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Крім того, з матеріалів кримінального провадження та пояснень наданих в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до переконання про доведення слідчим та прокурором існування ризиків, передбачених п.3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, про що свідчить наступне: ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, має стаж роботи на Одеській митниці, у зв`язку з чим може незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.
Разом з тим, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором не доведено ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, з місця роботи характеризується позитивно.
Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Вирішуючи питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Клоот проти Бельгії" (Clootv. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.
Згідно з положеннями ч.4 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, у разі якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яким запобіжним заходом, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
В рішенні Європейського суду з прав людини «Ходорковський проти Роси» зазначено, що при оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошення видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, з місця роботи характеризується позитивно.
Аналізуючи викладене, а також враховуючи положення ч.4 ст. 194 КПК України, слідчий суддя визначає, що хоча матеріали клопотання і містять дані, які можуть вказувати на обгрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених п.3,4 ст. 177 КПК України, однак прокурором не доведено недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу, у зв`язку з чим, обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням викладених обставин та даних про його особу, є невиправданим.
За таких обставин, відносно ОСОБА_4 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, з покладанням відповідних обов`язків, що на даному етапі досудового розслідування забезпечить його належну процесуальну поведінку до закінчення судового слідства по кримінальному провадженню і виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 186, 193, 194, 309, 370, 372, 376 КПК України,-
УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 28.04.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця міста Одеса, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, працюючого на посаді державного інспектора відділу митного оформлення № 6 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби, раніше не судимого, запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту, заборонивши йому в період часу з 21.00 год. до 06.00 год. залишати житло без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді , яке розташоване за адресою : АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком до 09.09.2021 року наступні обов`язки:

1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, суду;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
3) утримуватися від спілкування зі свідками, підозрюваними у вказаному кримінальному провадженні;
4) здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Запобіжний захід - нічний домашній арешт встановлюється до 09.09.2021 року.

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Відповідно до п.2. ч.3 ст. 202 КПК України ОСОБА_4 негайно звільнити з-під варти та зобов`язати останнього невідкладно прибути до місця свого проживання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 12.07.2021 року о 11.30 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1