Справа № 357/201/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.03.2021 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 міста Біла Церква Київської області в режимі відеоконференції з Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» Міністерство юстиції України, кримінальне провадження за № 0000843 від 08.10.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Фрунзе, Слов`яносербського району, Луганської області, з професійно-технічною освітою, неодруженого, який відбуває покарання в Державній установі «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» Міністерство юстиції України, зареєстрованого, де до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 25.11.2008 Слав`яносербським районним судом Луганської області за ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 299, ст. 70 КК України до арешту строком на 20 днів; 2) 25.09.2009 Слав`яносербським районним судом Луганської області за ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 345, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на вісім років з конфіскацією ? частини майна; 3) 26.05.2011 Краснолуцьким міським судом Луганської області за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на три роки; 4) 06.04.2018 Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 187, ст. 69 КК України до позбавлення волі строком на п`ять років з конфіскацією майна; 5) 27.07.2020 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 263, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк два роки дев`ять місяців з конфіскацією майна,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області: ОСОБА_4 ,

обвинувачений: ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту - Закон), передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 (далі по тексту - Перелік), тобто і «метадону», включеного до таблиці № 2 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону, а саме:

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону);

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).

Однак, всупереч положенням статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», ОСОБА_3 07.10.2020 в невстановлений час, перебуваючи на території Державної установи «Київській слідчий ізолятор», за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13, на земельній ділянці незаконно придбав знайшов паперовий згорток, у якому знаходилося п`ять таблеток білого кольору, що містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон).

ОСОБА_3 оглянувши вказаний згорток та по зовнішньому вигляду та запаху впевнившись, що виявлена ним речовина є наркотичним засобом метадоном, знайдений паперовий згорток, у якому знаходилося п`ять таблеток білого кольору, що містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), помістив до лівої шкарпетки в яку був одягнутий та залишив при собі незаконно зберігати для власного вживання, без мети збуту.

В подальшому ОСОБА_3 був етапований до Державної установи «Білоцерківська виправна колонія № 35» Міністерство юстиції України.

07.10.2020 приблизно о 16.40 год. після прибуття етапом із Державної установи «Київській слідчий ізолятор» до Державної установи «Білоцерківська виправна колонія № 35» Міністерства юстиції України, за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Василя Симоненка, 16 в приміщенні кімнати ЧПНУ працівниками колонії під час повного особистого обшуку ОСОБА_3 , в лівій шкарпетці, в яку він був одягнутий, виявлено та вилучено паперовий згорток білого кольору, у якому знаходилося п`ять таблеток білого кольору, що містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), загальною масою 0,10г., який ОСОБА_3 посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів і охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, тобто за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням показань обвинуваченого, який будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку за ч. 1 ст. 309 КК України, розкаювався та пояснив, що дійсно він 07.10.2020 перебуваючи на території Державної установи «Київський слідчий ізолятор» час не пам`ятає, у зв`язку зі спливом тривалого часу подій, знайшов на земельній ділянці паперовий згорток, у якому знаходилось п`ять таблеток білого кольору. Оглянувши зазначений згорток, оскільки мав раніше досвід вживання наркотичних засобів, за запахом та зовнішнім виглядом ОСОБА_3 переконався, що в ньому п`ять таблеток білого кольору, які є наркотичний засобом метадон, які поклав собі в лівий шкарпеток та залишив при собі для власного вживання без мети збуту. Після чого був етапований з Державної установи «Київський слідчий ізолятор» до Державної установи «Білоцерківська виправна колонія № 35» для подальшого відбування покарання, але працівниками колонії вказаний наркотичний засіб був виявлений та вилучений

В судовому засіданні обвинувачений розкаювався у вчиненні зазначеного кримінальному проступку та просив призначити йому мінімальний строк покарання.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення просив суд визнати недоцільним дослідження доказів у частині обставин вчинення цього кримінального проступку, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумніві суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального провадження, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за вище встановлених обставин.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки останній вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Підстав у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами статей 65 - 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так судом при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання згідно з вимогами статей 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, судом встановлено обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого визнання вини, обставин які обтяжують його покарання судом не встановлено, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше неодноразово судимий, на теперішній час відбуває покарання у Державній установі «Білоцерківська виправна колонія № 35» Міністерство юстиції України за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27.07.2020, де характеризується посередньо, не одружений, який не має утриманців, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, враховуючи позицію сторони обвинувачення щодо призначення строку покарання у вигляді обмеження волі та позицію обвинуваченого, який просив суворо не карати, врахувати визнання його вини, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення ОСОБА_3 нових злочинів (кримінальних проступків) є покарання у виді обмеження волі у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 скоїв зазначений кримінальний проступок до повного відбування покарання за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27.07.2020, згідно з яким ОСОБА_3 визнано винним у вчинені злочинів, передбачених за ст. 263 ч. 2, ст. 71 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк два роки дев`ять місяців з конфіскацією майна. Отже, ОСОБА_3 необхідно призначити остаточне покарання відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України, за правилами ст. 72 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутної частини покарання за попереднім вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27.07.2020 у вигляді позбавлення волі з додатковим покаранням у вигляді конфіскації майна.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 не можливе без ізоляції від суспільства і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження нових злочинів (кримінальних проступків), а також відповідати цілям та меті покарання.

Підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників процесу та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Крім цього суд вважає за можливе не обирати запобіжний захід обвинуваченому, оскільки ОСОБА_3 вже засуджений до позбавлення волі та відбуває покарання в ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» Міністерство юстиції України.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 по даному вироку рахувати з дня ухвалення даного вироку, тобто з 30.03.2021.

Процесуальні витрати - в межах обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК України - стягнути з ОСОБА_3 у порядку ст. ст. 122, 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у справі відсутній.

Керуючись статтями 368, 371, ч. 2 статтями 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на два роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 та ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного ОСОБА_3 за даним вироком, частково приєднати не відбуте їм покарання за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27.07.2020 та остаточне призначити покарання ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі строком на два роки три місяця з конфіскацією всього майна, яке є власністю останнього.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня ухвалення даного вироку, тобто з 30.03.2021.

Речовий доказ по справі, а саме залишки канабісу та метадону, які зберігаються за квитанцією № 1276/2020 від 18.12.2020, в камері зберігання речових доказів Білоцерківського районного Управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, після вступу вироку в законну силу - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Держави витрати на проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів у розмірі 1307,60 грн. (одну тисячу триста сім гривень шістдесят копійок).

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1