Справа №639/5152/21
Провадження №1-кс/639/1374/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2021 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000351 від 23.07.2021,

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000351 від 23.07.2021.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що 22.07.2021 приблизно о 16 год за адресою: м. Харків, вул. Семінарська, 4, невстановлена особа в ході конфлікту завдала тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .
Даний матеріал внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань23.07.2021 за №0000351.
22.07.2021 у період часу з 17 год. 15 хв. до 18 год. 00 хв. слідчим СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого у було вилучено: предмет зовні схожий на ніж загальною довжиною 17 см, довжиною леза 10 см зі слідами РБК.
23.07.2021 було допитано в якості потерпілого ОСОБА_4 , котрий в ході допиту надав показання, що 22.07.2021 приблизно о 16 год у нього стався конфлікт з його сусідом ОСОБА_5 в ході якого останній наніс йому удар предметом схожим на ніж в область голови.
Вилучений в ході огляду предмет, зовні схожий на ніж, загальною довжиною 17 см, довжиною леза 10 см зі слідами РБК дізнавачем СД ВП №1 ХРУП №3 ГУНП України в Харківській області 23.07.2021 року визнано речовим доказом.
Метою накладення арешту є збереження речових доказів.
Фактичним володільцем є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .
Встановити достеменно власника вилученого майна не виявилося за можливе, проте воно має бути використано для проведення подальших слідчих (розшукових) дій, і має значення для подальшого встановлення кола осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення, а також містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Таким чином, повернення вилученого майна може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню, оскільки у разі повернення зазначених предметів можуть бути вжиті заходи та вчинені дії, направленні на їх знищення, що може значно ускладнити або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені, а також з метою проведення ряду судових експертиз, з метою збереження речових доказів, прокурор приходить до висновку про необхідність накладення арешту на вищезазначене майно.

У судове засідання прокурор не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд проводити за його відсутності, клопотання підтримав, просив його задовольнити з викладених у ньому підстав.
Власник майна, що є предметом розгляду клопотання прокурора, ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився.
У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Перевіривши доводи поданого клопотання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3ст. 170 КПК України).

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом. Документи є речовими доказами, якщо вони містять вищевказані ознаки.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Судовим розглядом встановлено наступне.
Відомості про кримінальне провадження було внесено в ЄРДР за № 0000351 від 23.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Наразі триває досудове розслідування, яким встановлено, що 22.07.2021 приблизно о 16 год за адресою: м. Харків, вул. Семінарська, 4, невстановлена особа в ході конфлікту завдала тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .
Крім того, з доданих до клопотання прокурора копій документів, зокрема протоколу допиту потерпілого ОСОБА_4 від 23.07.2021, вбачається, що 22.07.2021 приблизно о 16 год у нього стався конфлікт з його сусідом ОСОБА_5 , в ході якого останній наніс йому удар предметом, схожим на ніж, в область голови..
Вилучений в ході огляду предмет, зовні схожий на ніж, загальною довжиною 17 см, довжиною леза 10 см зі слідами РБК дізнавачем СД ВП №1 ХРУП №3 ГУНП України в Харківській області 23.07.2021 визнано речовим доказом.
Стороною обвинувачення доведено, що вилучені речі мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вказаного майна, в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України сторона обвинувачення в цій частині довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Таким чином, без накладання арешту на вищевказане майно в подальшому воно може бути приховане, знищене або передано третім особам. Накладення арешту на вилучене майно необхідно з метою забезпечення збереження речового доказу, у зв`язку з чим клопотання прокурора про арешт майна є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000351 від 23.07.2021 задовольнити.
Накласти арешт на майно, що вилучене під час проведення огляду місця події від 22.07.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: предмет зовні схожий на ніж загальною довжиною 17 см, довжиною леза 10 см, зі слідами РБК.
Місцем зберігання речей: предмету зовні схожого на ніж загальною довжиною 17 см, довжиною леза 10 см, зі слідами РБК, визначити камеру збереження речових доказів відділу поліції № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області (м.Харків, пр. Любові Малої, 45) та їх зберігання доручити слідчому у кримінальному провадженні.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1