Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
представників володільця
майна ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду справу за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 червня 2021 року про відмову в накладенні арешту на майно (ЄРДР № 0000067),
В С Т А Н О В И В
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 червня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС криміналіста СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно, майно, яке вилучено 17 червня 2021 року за адресою: м. Луцьк, вул. Ковельська, 22, а саме, на картонну папку, в якій міститься 53 аркуші із назвою "Заява" адресовані директору ТОВ "Хімрезерв-Волинь" ОСОБА_9 датовані у 2021 році; картонну папку, в якій міститься 149 аркушів з назвою "Заява", адресовані директору ТОВ "Хімрезерв-Волинь" ОСОБА_9 датовані у 2019 році, картонну папку, в якій міститься 150 аркушів з назвою "Заява", адресовані директору ТОВ "Хімрезерв-Волинь» ОСОБА_9 датовані у 2019 році; картонну папку, в якій міститься 129 аркушів з назвою "Заява", адресовані директору ТОВ "Хімрезерв-Волинь" ОСОБА_9 датовані у 2020 році; картонну папку, в якій міститься 140 аркушів з назвою "Заява", адресовані директору ТОВ "Хімрезерв-Волинь" ОСОБА_9 датовані у 2020 році, які поміщено в полімерний пакет № 7296264, який заклеєно липкою стрічкою; видаткові накладні за 2021 рік, в яких постачальником вказано ТОВ "Хімрезерв-Волинь" та анкетні дані покупців у 4 картонних папках загальною кількістю 60 аркушів; видаткові накладні за 2020 рік, в яких постачальником вказано ТОВ "Хімрезерв-Волинь" та анкетні дані покупців у 12 картонних папках загальною кількістю 928 аркушів; видаткові накладні, в яких зазначено дані постачальників, а отримувачем зазначено ТОВ "Хімрезерв-Волинь" у картонній папці загальною кількістю 621 аркуш за 2019-2020 роки, які вилучено та поміщено в полімерний пакет № 7226262 який заклеєно липкою стрічкою; 1 журнал обліку прекурсорів, включених в список 2 таблиці 4 ТзОВ "Хімрезерв" за 2021 рік, чотири журнали обліку прекурсорів, включених в список 2 таблиці 4 ТзОВ "Хімрезерв" за 2020 рік, які вилучено та поміщено в полімерний пакет № 7296263 який заклеєно липкою стрічкою; дві упаковки сірчаної кислоти з надписом "Стандарт титри", які поміщено в полімерний пакет № KIV 3114835, який заклеєно липкою стрічкою та посвідчено підписами понятих та слідчого; пляшку з рідиною з надписом "Ацетон технічний" вагою близько 380 г., які поміщено в полімерний пакет № KIV 3114836, який заклеєно липкою стрічкою та посвідчено підписами понятих та слідчого; дві пластикові каністри з рідиною, з надписом "Соляна кислота технічна", об`ємом 5,8 кг. кожна, які поміщено в полімерний пакет № INZ 4039232, який заклеєно липкою стрічкою та посвідчено підписами понятих та слідчого; ацетон технічний об`ємом 1 л., загальною кількістю 27 л.; ацетон ЧДА об`ємом 0,8кг., загальною масою 15,2 кг.; диетиловий ефір 4 літри; толуол ЧДА об`ємом по 0,8 кг., загальною масою 92 кг., калій марганцево-кислий об`ємом 100 гр., загальною масою 300 грам; сірчана кислота ХЧ об`ємом 1,8кг., загальною масою 19,8 кг., сірчану кислоту- технічну, масою 9 кг., сірчану кислоту технічну об`ємом 18 кг., загальною масою 72кг., соляну кислоту технічну, об`ємом 1,2 кг, загальною масою 33,6 кг., соляну кислоту технічну об`ємом 5,8 кг., загальною масою 255, 2 кг., соляну кислоту ХЧ, об`ємом 1,2 кг., загальною масою 43, 2 кг в рамках досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0000067, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 320 КК України.
Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, органом досудового розслідування не доведено правової підстави для накладення арешту на майно, оскільки не доведено, що вилучені речі мають значення речових доказів в даному провадженні, тобто, що вони зберегли на собі сліди протиправної діяльності є засобами або знаряддями його вчинення або ж у них містяться відомості, які потребують дослідження в ході досудового розслідування. Крім того володілець майна надав відповідні документи на підтвердження виду господарської діяльності, пов`язаного з використанням прекурсорів.
В поданій апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою. Вказує на те, що слідчим суддею зроблено помилковий висновок, що майно, на яке необхідно накласти арешт не відповідає вимогам ст. 170 КПК України.
Посилається на залишення поза увагою слідчого судді тих обставин, що вилучені в результаті огляду приміщення ТОВ «Хімрезерв-Волинь» предмети мають значення у кримінальному провадженні, оскільки можуть містити в собі сліди вчинення злочину або ж бути об`єктом кримінального правопорушення, у зв`язку з чим підлягають детальному вивченню, дослідженню, проведенню відповідних експертиз.
Крім того, на переконання прокурора, слідчим суддею не надано відповідної оцінки тому факту, що задокументовано незаконну діяльність працівників ТОВ «Хімрезерв» Волинь», яка полягає у реалізації прекурсорів особам, які не мають права на придбання таких речовин, тобто порушенні правил обігу цих речовин; під час огляду вилучено прекурсори, на які ТОВ «Хімрезер-Волинь» немає ліцензії на придбання.
Прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою клопотання про накладення арешту на майно задовольнити повністю.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, прокурора та слідчого, які підтримали апеляційну скаргу у повному обсязі, представника володільця тимчасово вилученого майна, який її заперечив, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так, відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Арештом майна згідно із ч.1 ст.170 КПК України є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
В п.1ч.2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку згідно із ч.3 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону вбачається, що слідчий, прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту, повинно відповідати критеріям, визначеним у ст.98 КПК України. Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, а саме: щодо збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України,для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
На думку апеляційного суду, за наслідками розгляду поданого слідчим клопотання, слідчий суддя дійшов до законного та обґрунтованого висновку про відсутність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для його задоволення.
Так, з матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000067 від 16.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.320 КК України.
Підставою для реєстрації даних відомостей в Єдиному реєстрі досудових розслідувань слугували матеріали правоохоронних органів про те, що ТОВ "Хімрезерв Волинь" здійснює реалізацію прекурсорів із порушенням встанволених правил обігу.
17 червня 2021 року було проведено огляд у приміщенні ТОВ "Хімрезерв Волинь" адресою: м. Луцьк, вул. Ковельська, 22, в ході якого виявлено документи та кислоти.
Доводячи підставність поданого клопотання про накладення арешту на вищевказане майно, слідчий та прокурор вказували про те, що вилучені предмети мають значення речового доказу у кримінальному провадженні, оскільки є предметом і засобами злочину, а тому, саме з метою збереження речових доказів, воно підлягає арешту.
Проте, матеріали клопотання не містять доказів, а слідчий та прокурор в ході його розгляду не навели достатніх обґрунтувань та не надали належних і допустимих доказів, які б давали підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 та ч.2 ст.167 КПК України.
Проаналізувавши вищевикладене та дослідивши матеріали провадження апеляційний суд вважає, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не може бути доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.320 КК України в кримінальному провадженні, оскільки слідчим та прокурором не доведено, що воно відповідає критеріям, визначеним у ст.98 та ч.2 ст.167 КПК України, а тому відповідно до ч.1 ст.173 КПК України на нього не може бути накладено арешт.
Варто зазначити, що в клопотанні слідчого серед іншого зазначалось про необхідність накладення арешту на документи, а саме картонні коробки з аркушами та видаткові накладні у картонних папках без їх детального опису, та без зазначення ідентифікаційних ознак цих документів, а отже слідчим не було конкретизовано, які саме документи містяться у цих картонних коробках та картонних папках, без чого, на переконання колегії суддів, неможливо встановити тотожності конкретного матеріального об`єкту шляхом його виділення із певної сукупності об`єктів за неповторним комплексом ознак, що є неприпустимим та позбавляє можливості як сторону обвинувачення належним чином обґрунтувати необхідність застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, так і суд зробити вичерпний та повний аналіз доводів клопотання.
Таким чином колегія суддів вважає висновок слідчого судді місцевого суду про відсутність законних підстав для накладення арешту на майно правильним та законним.
Усі доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду, не заслуговують на увагу суду, так як були предметом розгляду в суді першої інстанції і їм була дана вірна юридична оцінка. При цьому, на думку апеляційного суду доводи прокурора фактично зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд не вбачає будь-яких порушень норм кримінально-процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.
Оскаржувана ухвала слідчого судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 червня 2021 року про відмову в накладенні арешту на майно - без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді