Справа 308/7178/20 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/792/2021 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

24 травня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:
ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого (в режимі ВКЗ) ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0000197 від 11.07.2019 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 26 серпня 2020 року, -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 26 серпня 2020 рокуу підготовчому судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 жовтня 2020 року включно.

Дане рішення суд першої інстанції мотивував тим, що у даному кримінальному провадженні застосовані до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою неодноразово продовжувалися, у ході чого досліджувалось питання обґрунтованості підозри та наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Окрім цього, судом врахована тяжкість злочинів, поставлених у вину обвинуваченим, серед яких є особливо тяжкий злочин, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі. Дана обставина, на переконання суду переконливо свідчить про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, запобіганню яким, здатний лише винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 указано на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції. В обґрунтування доводів апеляційної скарги указав, що поза увагою суду першої інстанції залишилась необґрунтованість висунутої ОСОБА_8 підозри у вчиненні злочину, передбаченого ст.348 КК України та відсутності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Апелянт звернув увагу на те, що ОСОБА_8 обвинувачувався у інших злочинах, досудове розслідування яких здійснювалося з 2013 року та у якому ОСОБА_8 показував зразкову процесуальну поведінку. У даному кримінальному провадженні, після події злочинів, ОСОБА_8 більше восьми разів перетинав кордон України. Наведене, на думку апелянта свідчить про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Окремо захисник вказав на міцність соціальних зв`язків ОСОБА_8 , який одружений та має на утриманні малолітнього сина, є президентом Федерації боксу Закарпатської області та займається розвитком спорту у регіоні. Ризиків можливого впливу на свідків, на думку захисника не існує, оскільки досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершене, усі свідки та потерпілі були допитані. На думку захисника, поза увагою суду першої інстанції залишилися і дані про стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_8 , який має захворювання лівого коліна, яке потребує належного медичного догляду, який в умовах слідчого ізолятору неможливо одержати. Просив скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою обраний ОСОБА_8 запобіжний захід змінити з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
В поданих змінах до апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 просив ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 26 серпня 2020 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою направити кримінальне провадження до суду першої інстанції для проведення підготовчого судового засідання. В обґрунтування доводів поданих змін до апеляційної скарги, захисник звернув увагу на проведення підготовчого судового засідання за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання, що з огляду на положення п.5 ч.2 ст.412 КПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення. Крім цього апелянт вказав на те, що суд не взяв до уваги наявність підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_8 з підстав необґрунтованості підозри, відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також стану здоров`я обвинуваченого.
Ухвала в частині застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в апеляційному порядку не оскаржується.
Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:
захисника, який підтвердив доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити;
обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу захисника і просив її задовольнити;
прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін;
вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.
Як вбачається із апеляційної скарги захисником порушене питання про скасування оскаржуваної ухвали із ухваленням нової ухвали про застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою. Між тим, колегія суддів звертає увагу на те, що ухвала судом першої інстанції була винесена 26.08.2020 року строк дії цієї ухвали був визначений судом до 24.10.2020 року включно.
Із 24.10.2020 року строк тримання обвинуваченого під вартою неодноразово продовжувався іншими ухвалами, а оскаржувана ухвала на день розгляду справи судом апеляційної інстанції фактично втратила чинність, висновки, які були зроблені у цій ухвалі, на сьогоднішній час втратили своє юридичне значення, що указує на неможливість скасування цієї ухвали судом апеляційної інстанції.
Необхідність обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд першої інстанції мотивував наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
За своєю правовою природою ризик вчинення підозрюваним, обвинуваченим дій (поведінки підозрюваного, обвинуваченого), перелік яких визначений ч.1 ст. 177 КПК України, є твердженням, яке ґрунтується на доказах, про імовірність протидії підозрюваного, обвинуваченого кримінальному провадженню у одним із способів, зазначених в указаній нормі закону. Така протидія може мати місце як у майбутньому, так і нинішньому чи минулому. Проте, існування можливості такої протидії на майбутнє, повинно підтверджуватися доказами станом на момент ухвалення відповідного рішення. Це твердження знайшло своє підтвердження у ряді статей діючого КПК України. Зокрема, аналіз положень ч.2 ст. 177, ч.1 ст. 194, ч.1 ст.196, ч.3 ст. 199 КПК України дає підстави стверджувати те, що як у випадку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так і у випадку продовження строку дії цього запобіжного заходу, суд вирішує питання про існування ризиків станом на час ухвалення відповідного рішення. У зв`язку із цим, колегія суддів вважає, що перевірка висновків суду першої інстанції про існування того чи іншого ризику, передбаченого ч.1 ст. 177 КУпАП, можливо лише під час дії ухвали про застосування запобіжного заходу чи продовження строку тримання під вартою, тобто у час, коли ці ризики дійсні та існує реальна можливість перевірки їх існування. Та обставина, що станом на час розгляду справи оскаржувана ухвала втратила чинність унеможливлює скасування цієї ухвали, що указує на необґрунтованість вимог захисника ОСОБА_7 в частині скасування цієї ухвали. Колегія суддів також зважає на те, що у відповідності із вимогами ст. 407 КПК України до повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги відноситься прийнять рішення пов`язаного виключно із втручанням у судове рішення шляхом його зміни чи скасування або невтручання, шляхом залишення цього рішення без змін. Цією нормою закону не передбачено можливості встановлення будь-яких фактів, констатації порушень закону, тощо без прийняття апеляційним судом свого рішення щодо рішення суду першої інстанції. У зв`язку із цим, за відсутності підстав для зміни чи скасування судового рішення, як такого яке втратило чинність, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості ухвалити будь-яке рішення щодо тих обставин, які наведені апелянтом у апеляційній скарзі.
Колегія судів зважає і на те, що нормами КПК України не передбачається можливості залишення апеляційної скарги без розгляду. Наведені вище обставини не дають також підстав для закриття апеляційного провадження.
Із урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги у зв`язку із неможливістю скасування ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 26.08.2020 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , а тому колегія суддів залишає апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення, а зазначену ухвалу без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 26 серпня 2020 рокупро обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24 жовтня 2020 року включно залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

_____________ ________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4