Провадження № 1-кс/947/9377/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000389 від 01.04.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 362, ч. 4 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження.
Досудовим розслідуванням установлено, що приблизно в грудні 2019 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_5 та інших невстановлених осіб, які дізналися про смерть одинокого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, а саме квартирою АДРЕСА_1 , загальною площею 44,9 кв.м., вартістю 693 тис. 031 грн., яка належала ОСОБА_6 на праві приватної власності на підставі договору дарування від 05.01.1993 та яка є відумерлою спадщиною, та відповідно до ст. ст. 335, 1277 ЦК України повинна перейти у власності територіальної громади м. Одеси.
Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 з метою заволодіння шляхом обману чужим майном в грудні 2019 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у невстановленому місці, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з невстановленими особами, надав невстановленій слідством особі свої анкетні данні та свій паспорт громадянина України та довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, необхідні для підробки документів, які б стали підставою для реєстрації за ним права власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Надалі, невстановлена слідством особа, з метою подальшого використання завідомо підроблених офіційних документів ОСОБА_5 при реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 , діючи умисно, використовуючи дані, які містились у переданих ОСОБА_5 документах його паспорті та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, виготовила наступні підроблені офіційні документи:
- висновок технічної інвентаризації об`єкту нерухомого майна від 27.12.2019 за № 01197 та технічний паспорт від 27.12.2019 від імені ТОВ «Бюро технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», до яких було внесені недостовірні данні про те, що ОСОБА_5 є нібито власником об`єкту нерухомого майна одноповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , із зазначенням в підроблених офіційних документах технічного плану та характеристик квартири померлого ОСОБА_6 , розташованої на другому поверсі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ;
- висновок від 16.01.2020 № 01210 від імені ТОВ «Бюро технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна» щодо можливості використання об`єкта нерухомого майна - житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 у якості квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
В ході досудового розслідування встановлено, що ТОВ «Бюро технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна» не виготовляло зазначені документи, житловий будинок з адресою: АДРЕСА_1 не існує, ОСОБА_5 ніколи не був власником вказаного житлового будинку та квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Зазначені підроблені документи невстановлена особа передала ОСОБА_5 для подальшого використання ним при реалізації злочинного плану щодо заволодіння квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .
На початку січня 2020 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у невстановленому місці, ОСОБА_5 , реалізуючи свій умисел, направлений на заволодіння шляхом обману чужим майном та використання підроблених офіційних документів, діючи з прямим умислом та за попередньою змовою групою осіб, передав своєму представнику - невстановленій особі, яка мала в наявності паспорт мешканця АРК Крим ОСОБА_7 , підроблені невстановленою особою вказані офіційні документи, виготовлені від імені ТОВ «Бюро технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна».
Надалі, 16.01.2020, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, перебуваючи в офісі приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за адресою: м. Одеса, пр-т Гагаріна, 10, приміщення № 25, представник ОСОБА_5 - невстановлена особа, яка представилась мешканцем АРК Крим ОСОБА_7 , діючи згідно довіреності від 14.01.2020 бланк серія НОВ 880690, виконуючи вказівку ОСОБА_5 , з метою незаконної реєстрації за ним у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності, надав державному реєстратору- приватному нотаріусу ОСОБА_8 завідомо підроблені офіційні документи:
- висновок технічної інвентаризації об`єкту нерухомого майна від 27.12.2019 за № 01197 та технічний паспорт від 27.12.2019 виготовлені нібито від імені ТОВ «Бюро технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», до яких було внесені недостовірні данні про те, що ОСОБА_5 є нібито власником об`єкту нерухомого майна - житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , із зазначенням технічного плану квартири померлого ОСОБА_6 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;
- висновок від 16.01.2020 № 01210 виготовлений нібито від імені ТОВ «Бюро технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», щодо можливості використання ОСОБА_5 об`єкта нерухомого майна - неіснуючого житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 у якості квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Надалі, у період з 16.01.2020 по 17.01.2020 приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 на підставі наданих ОСОБА_5 через свого представника вищевказаних підроблених документів, перебуваючи в офісі за адресою: АДРЕСА_2 , діючи за попередньою змовою з невстановленими особами, маючи доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, діючи всупереч вимог ст. ст. 10, 18, 23 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, із порушенням вищевказаних норм законодавства про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, за відсутності вичерпних правових підстав незаконно здійснила дії, пов`язані зі зміною інформації, яка обробляється в автоматизованій системі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, направлені на незаконну реєстрацію права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_5 .
Так, 16.01.2020 приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 на підставі наданих ОСОБА_5 через свого представника вищевказаних підроблених документів, посилаючись на ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», без наявності правоустановчих та землевпорядних документів, маючи доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, безпідставно відкрила у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно розділ нового об`єкту нерухомості та зареєстровала за ОСОБА_5 право власності на неіснуючий житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), як такий, що не підлягає прийняттю в експлуатацію, так як вказаний будинок нібито було збудовано до 05.08.1992.Після чого, 17.01.2020 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , на підставі підробленого висновку від 16.01.2020 № 01210, який виготовлено невстановленою особою нібито від імені ТОВ «Бюро технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», щодо можливості використання об`єкта нерухомого майна житлового будинку, розташований за адресою: АДРЕСА_1 у якості квартири за адресою: АДРЕСА_1 прийнято рішення щодо перереєстрації неіснуючого житлового будинку ОСОБА_5 в об`єкт житлової нерухомості у вигляді квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка фактично належала при житті померлому ОСОБА_6 та є відумерлою спадщиною.
Таким чином, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, підробивши та використавши офіційні документи від імені ТОВ «Бюро технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», незаконно заволодів шляхом обману квартирою АДРЕСА_1 , загальною площею 44,9 кв.м. та своїми діями заподіяв територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради майнову шкоду у розмірі 693 тис. 031 грн., що станом на 17.01.2020 є особливо великим розміром.
Вищевказане дає зробити висновок, що квартира, яка на теперішній час належить на праві власності ОСОБА_9 , була отримана злочинним шляхом з використанням завідомо підроблених документів та здійснення незаконних реєстраційних дій державним реєстратором.
2.Обґрунтування поданого клопотання.
Під час досудового слідства, 07.07.2021 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси у справі №947/18016/21 (провадженні № 1-кс/947/7961/21) старшим слідчим СУ ГУНП в Одеській області проведено обшук за адресою: АДРЕСА_3 , за фактичним місцем мешкання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час проведення обшуку за вищевказаною адресою виявлено та вилучено документи, перелік яких міститься в клопотанні.
Постановою слідчого від 07.07.2021 вищевказані документи, згідно ст. 98 КПК України, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000389.
Підставою для арешту вказаних документів є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що виявлене під час вищевказаного обшуку майно є доказом злочину. Метою арешту вказаного майна є збереження речових доказів у кримінальному провадженні, а також проведення в подальшому інших слідчих дій.
3. Позиції учасників з приводу розгляду даного клопотання.
Від слідчого та прокурора надійшла заява про розгляд клопотання про арешт майна без їх участі.

Власник майна ОСОБА_10 про дату та час розгляду клопотання був повідомлений, в судове засідання не з`явився.

4. Висновки слідчого судді.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
4.1. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
4.2. Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 362, ч. 4 ст. 190 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.
Відповідно до долученого до матеріалів клопотання протоколу обшуку від 07.07.2021 року, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, за адресою: АДРЕСА_3 , за фактичним місцем мешкання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проведено обшук, під час проведення якого були вилучені документи, перелік яких міститься в клопотанні.
Слідчим суддею встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені документи можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема, відомості щодо обставин ймовірного заволодіння злочинним шляхом об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вилучені документи стосуються саме вказаної квартири.
Крім того, вилучені документи необхідні для проведення експертного дослідження, з метою встановлення чи містять вони ознаки підробки, оскільки об`єкт нерухомого майна був отриманий шляхом використання завідомо підроблених документів.
Як вбачається з постанови про визнання речовими доказами та долучення до кримінального провадження від 07.07.2021 року, вилучене під час проведення обшуку майно визнане речовими доказами в рамках кримінального провадження №0000389 від 01.04.2020 року.
У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, та з метою проведення необхідних слідчих дій та експертних досліджень з вказаним майном.
4.3. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучені документи можуть бути використані в якості речових доказів в рамках даного кримінального провадження.
При цьому, оскільки такі документи можуть містити відповідну доказову інформацію в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик їх можливого знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на зазначені у клопотанні документи.
4.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
4.5. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій та експертних досліджень, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000389 від 01.04.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 362, ч. 4 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на документи, вилучені під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 , а саме:

- висновок, щодо можливості використання об`єкту нерухомого майна у якості квартири АДРЕСА_1 від 16.01.2020 № 01210, виготовлений ТОВ «Бюро технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна» на 2х арк.;

- технічний паспорт на квартири АДРЕСА_1 виготовлений ТОВ «Бюро технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна» на 3х арк.;

- висновок технічної інвентаризації об`єкту нерухомого майна від 27.12.2019 за № 01197 виготовлені ТОВ «Бюро технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», щодо об`єкту нерухомого майна - житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 на 2х арк.;

- копія договору купівлі-продажу між ОСОБА_5 та ОСОБА_11 від 23.01.2020 23.01.2020, щодо передачі у власність ОСОБА_11 , квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 на 1 арк.;

- копія витягу №197414813 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 на 1 арк..

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1