В И Р О К
іменем України

25.05.2021 Жашківський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жашків кримінальне провадження № 0000018 від 18 липня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Капустино Шполянського району Черкаської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5

установив:

ОСОБА_3 згідно з рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 28 грудня 2015 року зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше встановленого законом прожиткового мінімуму, починаючи з 18.12.2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

Проте, починаючи з січня 2020 року по липень 2020 року, від сплати встановлених рішенням суду аліментів ухилявся, матеріальної допомоги на утримання дітей не надавав, на неодноразові виклики до державного виконавця та попередження про притягнення до кримінальної відповідальності не реагував, внаслідок чого станом на 1 листопада 2020 року виникла заборгованість по сплаті встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини в розмірі 42 372,33 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України не визнав та показав, що дійсно не сплачував аліменти на утримання дітей, тому що в нього не було роботи та доходів, наміру ухилятись не мав. За спеціальністю тракторист, керує трактором, який належить його співмешканці. Як пояснив ОСОБА_3 на сьогодні він живе за рахунок пенсії співмешканки. На обліку в центр зайнятості став у лютому 2020 року, за весь 2020 рік отримав від центра 8 000 грн. За можливості купував дітям цукерки. Припинив спілкування з дітьми через карантин.

Незважаючи на вказане, вина ОСОБА_3 повністю доводиться дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 пояснила, що у вказаний період ОСОБА_3 аліментів на дітей не сплачував, допомоги не надавав, с дітьми не спілкувався. При цьому потерпіла стверджує, що обвинувачений мав доходи та можливість сплачувати аліменти.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що в нього товариські відносини із обвинуваченим. Протягом 2019-2020 років ОСОБА_3 постійно у нього не працював, але періодично допомагав, за шо отримував кошти, корм для курей. Скільки разів він надавав кошти точно не пам`ятає, приблизно 5 разів, зокрема в червні 2020 року надав 2 000 грн. На які кошти живе ОСОБА_3 йому не відомо, але він бачив, що ОСОБА_3 їздить на тракторі, надає послуги з вивозу мусору.

Державний виконавець неодноразово викликав ОСОБА_3 у зв`язку з невиконанням вимог виконавчого документа, пропонував надати пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа та повідомити про заходи, що вживаються з метою його виконання, одночасно роз`яснював про відповідальність за невиконання законних вимог виконавця.

У судовому засіданні досліджено виклики від 03.01.2020 року, 08.04.2020 року, 17.08.2020 року, 03.11.2020 року.

Вказані виклики обвинуваченим проігноровано, відповідні пояснення не надані.

Відповідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів сукупний розмір заборгованості станом на жовтень 2020 року складає 42 372,33 грн.

Таким чином, стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_3 достовірно знав про існування покладеного на нього рішенням суду, яке набрало законної сили, обов`язку щодо сплати аліментів на утримання своїх малолітніх дітей. Обвинувачений не отримував пенсії, інших видів соціальних допомог, не намагався влаштуватись на роботу, не хворів та не лікувався, таким чином злісно ухилявся від сплати аліментів, що призвело до накопичення заборгованості за період понад 3 місяці. Докази вини ОСОБА_3 , на думку суду, є достатніми та переконливими.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, піддавши їх оцінці, суд приходить до переконання, що своїми умисними діями ОСОБА_3 ухилився від сплати аліментів на утримання дитини, тобто здійснив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України.

При обранні міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, дані про особу підсудного: правопорушення не є злочином, обвинувачений не має постійного місця роботи.

Обставини, які пом`якшують чи обтяжують покарання, відповідно до статтей 66, 67 КК України, судом не встановлені.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про можливість призначення покарання ОСОБА_3 в межах санкцій ч. 1 ст. 164 КК України у виді громадських робіт. Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись статтями 342-352, 363-368 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити покарання у вигляді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Жашківський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляцій. У разі подачі апеляцій, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду.

Копія вироку суду негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Юлія Дмитрівна Коцюбинська