Справа № 686/3910/21
Провадження № 1-кс/686/2332/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні режимі відеоконференції в залі суду клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Чернівецької місцевої прокуратури Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено прокурором Чернівецької місцевої прокуратури Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся слідчий Другого СВ СУ ТУ ДБР, у м. Хмельницькому ОСОБА_6 . Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.02.2021 постановлено повернути зазначене клопотання прокурору з встановленням строку для усунення недоліків.

24.02.2021 року прокурор у кримінальному провадженні прокурор Чернівецької місцевої прокуратури Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучене під час проведення 16.02.2021 особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 з забороною їх відчуження, розпорядження та користування, а саме: 1 купюру номіналом 100 доларів США, серії та номеру РL 77717781 С, 5 купюр номіналом 500 гривень, 3 купюри номіналом 200 гривень, 2 купюри номіналом 100 гривень, 2 купюри номіналом 20 гривень, 1 купюру номіналом 5 гривень, 2 купюри номіналом 1 гривня, всього загальною сумою коштів - 3 347 гривень, які поміщено у спеціальний поліетиленовий сейф-пакет «Державного бюро розслідувань» 81001776; мобільний телефон марки і моделі «Samsung, А-30» чорного кольору в чохлі чорного кольору з сім-картою № НОМЕР_1 , який поміщено у спеціальний поліетиленовий сейф-пакет «Державного бюро розслідувань» 81001774; банківську платіжну картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , яку поміщено у спеціальний поліетиленовий сейф-пакет «Державного бюро розслідувань» Б1000302; три сім-карти, з яких дві з логотипом оператора мобільного зв`язку «Київстар» та одна з логотипом оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна», які поміщено у спеціальний поліетиленовий сейф-пакет «Державного бюро розслідувань» Б1000301; грошові кошти, а саме 21 купюру номіналом 100 доларів США, всього загальною сумою - 2 100 доларів США, зокрема: серії LЕ № 26432970 Е: серії LВ № 19499262 Р; серії LJ № 19697286 В; серії LВ № 51061991 Т; серії РL № 76757506 С; серії РL № 77718671 С; серії РL № 77718697 С; серії РL № 77718689 С; серії РL № 77718700 С; серії LВ № НОМЕР_3 ; серії LВ № НОМЕР_4 ; серії НОМЕР_5 ; серії LЕ № НОМЕР_6 ; серії НОМЕР_7 ; серії LВ № НОМЕР_8 ; серії LВ № НОМЕР_9 ; серії НОМЕР_10 ; серії НОМЕР_11 ; серії НОМЕР_12 ; серії LI № 04754655 I; серії НОМЕР_13 , які поміщено у спеціальний поліетиленовий сейф-пакет «Державного бюро розслідувань» 81001775.

Прокурор в обґрунтування поданого клопотання зазначає, що речі та гроші, на які він просить накласти арешт, вилучені під час затримання ОСОБА_4 , є тимчасово вилученим майном, оскільки є достатні підстави вважати, що вони використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення чи одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення. 17.02.2021, з урахуванням наведених вище обставин, зважаючи, що вилучені речі, документи і гроші відповідають критеріям, передбаченим змістом ст. 98 КПК України, їх визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

На вказане майно, на думку прокурора, слід накласти арешт з метою збереження його як речового доказу, а також задля запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, виникла обґрунтована потреба у накладенні арешту на обумовлене тимчасово вилучене майно з забороною його відчуження, розпорядження та користування.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просить його задовольнити.

Представник власника майна ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечила, вважає, що воно подане з пропуском строку, оскільки ухвалою слідчого судді від 19.02.2021 клопотання слідчого про накладення арешту на указане майно було повернене для усунення недоліків у строк сімдесят дві години, водночас прокурор подав клопотання 23.02.2021,тобто після спливу цього строку.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши наявні матеріали, приходжу до висновку, що клопотання слідчого слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе лише якщо:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Слідчими слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000010 від 12.01.2021 за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи працівником правоохоронного органу спеціального призначення, маючи звання «сержанта», обіймаючи посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії кулеметника 2 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи зобов`язаний неухильно дотримуватися та керуватися в своїй діяльності положеннями Конституції України, Законів України «Про Державну прикордонну службу України», «Про прикордонний контроль», «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про запобігання корупції» та іншими законами, Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарним статутом Збройних Сил України тощо, якими останнього поміж іншого зобов`язано діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, однак нехтуючи переліченими нормами законодавства, діючи умисно, з корисливих мотивів і метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх негативні наслідки, які полягають у впливі на суспільні відносини, що забезпечують належну (правильну) діяльність органів державної влади, місцевого самоврядування, державних чи комунальних підприємств, установ чи організацій, а також їх службових осіб, у частині непідкупності та фінансування виключно в порядку встановленому законодавством, усвідомлено вчинив ряд протиправних дій спрямованих на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 , поєднаних з вимаганням такої вигоди, в тому числі вчинених за попередньою змовою групою осіб, за сприяння ним, як уповноваженою службовою особою працівником Державної прикордонної служби України, ОСОБА_8 у безперешкодному переміщенні останнім товарних цінностей через державний кордон України без здійснення прикордонного та митного контролю на ввіреній ОСОБА_4 для охорони ділянці кордону поза межами пункту пропуску, при наступних обставинах.

Так, у період проходження служби на займаній посаді у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди від різних осіб за вищевказане сприяння у безперешкодному переміщенні ними товарних цінностей через державний кордон України без здійснення прикордонного та митного контролю на ввіреній йому для охорони ділянці кордону поза межами пункту пропуску.

Зокрема, 23.01.2021, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів і мети, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх негативні наслідки, діючи за попередньою змовою з інспектором прикордонної служби 3 категорії групи інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 , перебуваючи спільно з останнім на території АЗС «Євронафта», що в смт.БерегометВижницького району Чернівецької області, у ході зустрічі та розмови з ОСОБА_8 , будучи обізнаними, що той має намір закупити спортивне харчування та анаболічні препарати у Республіці Молдова для їх переміщення в Україну та подальшої реалізації, запропонували ОСОБА_8 своє сприяння в переміщенні зазначених вище товарно-матеріальних цінностей через державний кордон в Україну без здійснення прикордонного та митного контролю поза межами пункту пропуску на ділянці ВІПС «Гвіздівці», що перебуває в зоні відповідальності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , де ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виконують службові обов`язки з охорони державного кордону, за умови надання їм ( ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ) ОСОБА_8 грошових коштів в якості неправомірної вигоди, наголосивши про необхідність надання коштів в загальній сумі 750 доларів США за одну переміщену в Україну коробку спортивного харчування та анаболічних препаратів, з яких 700 доларів США необхідно надати ОСОБА_4 та 50 доларів США надати ОСОБА_7 .

У подальшому 02.02.2021 близько 01 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи на службі в прикордонному наряді, виконуючи службові обов`язки з охорони державного кордону України на ділянці ВІПС «Гвіздівці», що перебуває в зоні відповідальності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_5 , продовжуючи переслідувати корисливі мотиви і мету, діючи спільно з ОСОБА_7 з єдиним протиправним умислом, посприяли ОСОБА_8 у переміщені останнім через державний кордон з Республіки Молдова в Україну у районі прикордонних знаків №№ 0088 0089 без здійснення прикордонного та митного контролю поза межами пункту пропуску однієї коробки зі спортивним харчуванням та анаболічними препаратами шляхом не вжиття будь-яких, передбачених законом заходів, у межах службових повноважень щодо перешкоджання такому протиправному переміщенню.

Після чого, 04.02.2021, в ході телефонної бесіди, ОСОБА_7 , діючи умисно, задля реалізації єдиного злочинного задуму з ОСОБА_4 , продовжуючи переслідувати корисливі мотиви і мету, повідомив ОСОБА_8 реквізити власної банківської платіжної картки АТ КБ «ПриватБанк» та наголосив про необхідність перерахунку раніше обумовленої суми коштів на його рахунок, що ОСОБА_8 виконав того ж дня близько 15 години 23 хвилин, знаходячись у м. Чернівцях, за допомогою платіжного терміналу самообслуговування, тим самим ОСОБА_7 одержав від ОСОБА_8 раніше обумовлену суму неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 1 500 гривень, що еквівалентно раніше озвученим 50 доларам США для себе, за вищезазначене сприяння ОСОБА_8 у переміщені останнім через державний кордон з Республіки Молдова в Україну без здійснення прикордонного та митного контролю поза межами пункту пропуску однієї коробки зі спортивним харчуванням та анаболічними препаратами, шляхом не вжиття будь-яких, передбачених законом заходів, у межах службових повноважень щодо перешкоджання такому протиправному переміщенню.

В свою чергу ОСОБА_4 , упродовж періоду часу з 01.02.2021 до 03.02.2021, під час неодноразових телефонних спілкувань з ОСОБА_8 , висловив останньому умову про передачу для нього ( ОСОБА_4 ) раніше озвучених грошових коштів в сумі 700 доларів США не при особистій їх зустрічі, а через його рідного брата ОСОБА_9 .

У зв`язку із наголошеним, 04.02.2021, близько 14 години 43 хвилини, ОСОБА_8 діючи за вказівкою ОСОБА_4 , завчасно узгодивши в ході телефонної бесіди місце, зустрівся з його братом ОСОБА_9 у АДРЕСА_1 , неподалік зупинки громадського транспорту, де у ході їх розмови останній одержав для брата інспектора прикордонної служби 2 категорії кулеметника 2 групи інспекторів при кордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 сержанта ОСОБА_4 раніше обумовлену ним неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 700 (сімсот) доларів США (відповідно до курсу НБУ на вказаний день становить 19 460 гривень) для себе, за вищезазначене сприяння ОСОБА_8 у переміщені останнім через державний кордон з Республіки Молдова в Україну без здійснення прикордонного та митного контролю поза межами пункту пропуску однієї коробки зі спортивним харчуванням та анаболічними препаратами, шляхом не вжиття будь-яких, передбачених законом заходів, у межах службових повноважень щодо перешкоджання такому протиправному переміщенню.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , упродовж періоду часу з 04.02.2021 до 10.02.2021, продовжуючи власні неправомірні дії, діючи умисно, з корисливих мотивів і мети, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх негативні наслідки, під час неодноразових телефонних спілкувань з ОСОБА_8 , будучи обізнаним, що той має намір закупити спортивне харчування та анаболічні препарати у Республіці Молдова для їх переміщення в Україну та подальшої реалізації, запропонували ОСОБА_8 своє сприяння в переміщенні зазначених вище товарно-матеріальних цінностей через державний кордон в Україну без здійснення прикордонного та митного контролю поза межами пункту пропуску на ділянці ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що перебуває в зоні відповідальності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , де ОСОБА_4 виконує службові обов`язки з охорони державного кордону, за умови надання йому ( ОСОБА_4 ) ОСОБА_8 грошових коштів в якості неправомірної вигоди, наголосивши про необхідність надання коштів в сумі 700 доларів США за одну переміщену в Україну коробку спортивного харчування та анаболічних препаратів.

У подальшому, 10.02.2021, близько 23 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , продовжуючи переслідувати корисливі мотиви і мету, діючи умисно, будучи на службі в прикордонному наряді, виконуючи службові обов`язки з охорони державного кордону України на ділянці ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що перебуває в зоні відповідальності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_5 , посприяв ОСОБА_8 у переміщені останнім через державний кордон з Республіки Молдова в Україну без здійснення прикордонного та митного контролю поза межами пункту пропуску трьох коробок зі спортивним харчуванням та анаболічними препаратами шляхом не вжиття будь-яких, передбачених законом заходів, у межах службових повноважень щодо перешкоджання такому протиправному переміщенню.

Після чого 16.02.2021 близько 12 години 30 хвилин, завчасно узгодивши в ході телефонної бесіди місце, ОСОБА_4 зустрівся з ОСОБА_8 поблизу центрального входу у спортивно-оздоровчу установу «Буковина» (стадіон у м. Чернівцях), що по вул. Ольги Гузар, 1, в м. Чернівці. У ході їх розмови, яка відбувалася в салоні автомобіля, котрим приїхав ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , діючи умисно, задля реалізації єдиного злочинного задуму, продовжуючи переслідувати корисливі мотиви і мету, одержав від ОСОБА_8 раніше обумовлену суму неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 2 100 (дві тисячі сто) доларів США (відповідно до курсу НБУ на вказаний день становить 58 716 гривень) для себе, за вищезазначене сприяння ОСОБА_8 у переміщені останнім через державний кордон з Республіки Молдова в Україну, без здійснення прикордонного та митного контролю, поза межами пункту пропуску трьох коробок зі спортивним харчуванням та анаболічними препаратами, шляхом не вжиття будь-яких, передбачених законом заходів, у межах службових повноважень щодо перешкоджання такому протиправному переміщенню.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 3 ст. 170 КПК України чітко регламентовано на які об`єкти може бути накладено арешт (на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права), а також чітко визначено осіб, у власності яких має перебувати таке майно, зокрема, таке майно має перебувати у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Тобто, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати правові підстави арешту майна, можливість накладення конфіскації майна за вироком суду, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; наявність, місцезнаходження та вартість майна, на яке може бути накладено арешт, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Поряд з цим необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.

Прокурор у клопотанні вказує на такі підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів.

Положеннями ст.170 КПК України встановлено, що арешт з метою збереження речових доказів накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є, зокрема гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно з матеріалами клопотання під час затримання 16.02.2021 підозрюваного ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України було проведено його особистий обшук. За результатами особистого обшуку ОСОБА_4 було вилучено майно, на яке прокурор просить накласти арешт.

Відповідно до протоколу огляду, ідентифікації, помічення та вручення грошових коштів від 16.02.2021 ОСОБА_8 було вручено для проведення негласної слідчої (розшукової) дії 21 купюру кожна номіналом 100 доларів США, всього загальною сумою -2 100 доларів США, зокрема: серії LЕ № 26432970 Е: серії LВ № 19499262 Р; серії LJ № 19697286 В; серії LВ № 51061991 Т; серії РL № 76757506 С; серії РL № 77718671 С; серії РL № 77718697 С; серії РL № 77718689 С; серії РL № 77718700 С; серії LВ № 51061993 Т; серії LВ № 64622710 J; серії МВ № 38174718 С; серії LЕ № 52322992 А; серії МВ № 08525386 А; серії LВ № 87629569 А; серії LВ № 52072767 N; серії РL № 77718692 С; серії РВ № 52976963 F; серії РL № 77718695 С; серії LI № 04754655 I; серії LВ № 51061992 Т.

Також відповідно до змісту клопотання підозрюваний ОСОБА_4 під час телефонних розмов спілкувався з ОСОБА_8 , а тому на сім-картах, зазначених у клопотанні могла зберегтись слідова інформація, важлива для досягнення мети к кримінального провадження.

За таких обставин слідчий суддя погоджується з доводами прокурора стосовно необхідності збереження вказаних речових доказів, враховуючи те, що вказані грошові кошти та телефон з сім-карткою мають значення для розкриття кримінального правопорушення, були вилучені під час особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_4 , та можуть бути використані у кримінальному провадженні, тому слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання в цій частині слід задовольнити.

Щодо аргументів адвоката ОСОБА_5 про те, що прокурор пропустив строк на звернення із клопотанням про накладення арешту на майно, слідчий суддя зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення України стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

У силу ч.2 ст.22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Однією зі сторін кримінального провадження є прокурор.

Як вбачається з ухвали слідчого судді від 19.02.2021, якою постановлено повернути клопотання про накладення арешту на майно прокурору із встановленням строку у сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала прокурору скерована 22.02.2021, а тому звернувшись із клопотанням 23.02.2021 про накладення арешту на указане майно, прокурор указаний строк не пропустив.

Щодо накладення арешту на грошові кошти в сумі 3347 гривень, банківську картку, три сім-картки, які знаходилися у гаманці ОСОБА_4 (відповідно до протоколу затримання підозрюваного ОСОБА_4 від 16.02.2021), слідчий суддя зазначає таке.

У судовому засіданні прокурор вказав, що в органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що вказані грошові кошти у гаманці набуті ОСОБА_4 як неправомірна вигода, оскільки органом досудового розслідування попередньо було задокументовано факт отримання ОСОБА_4 неправомірної вигоди через його брата і за таких обставин грошові кошти могли зберегти на собі сліди вчинення інших кримінальних правопорушень.

Також, що ОСОБА_4 могла отримуватися неправомірна вигода також шляхом переказу коштів на вказану банківську картку.

Однак, у самому клопотанні не наведено відомостей про те, що на вилучених грошових коштах виявлені сліди, які мають значення для досудового розслідування саме цього кримінального провадження за №0000010.

При цьому, ані зі змісту клопотання про арешт майна, ані з інших матеріалів кримінального провадження, які долучені до клопотання, не вбачається які саме ознаки вилученого майна вказують на його відповідність критеріям, визначеним у статті 98 КПК України.

Так, саме лише посилання прокурора на те, що вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та має доказове значення у ньому, зокрема на ньому збереглися сліди вчинення кримінального правопорушення без посилання на підтверджуючі документи та належного обґрунтування, не є безумовною підставою вважати таке майно речовим доказом у кримінальному провадженні.

В такому випадку слід звернути увагу й на рішення ЄСПЛ у справі «Смирнов проти Росії» від 07.06.2007, у якому зазначено про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи.

Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна причина.

У судовому засіданні прокурором не надано підтвердження того, що вилучені кошти, банківська картка та сім-картки відповідають критеріям речових доказів, що визначені у ст.98 КПК України.

Отже, з наявних у розпорядженні слідчого судді, матеріалів не вбачається належного обґрунтування необхідності накладення арешту на майно, зокрема на: 1 купюру номіналом 100 доларів США, серії та номеру РL 77717781 С, 5 купюр номіналом 500 гривень, 3 купюри номіналом 200 гривень, 2 купюри номіналом 100 гривень, 2 купюри номіналом 20 гривень, 1 купюру номіналом 5 гривень, 2 купюри номіналом 1 гривня, всього загальною сумою коштів - 3 347 гривень, банківську платіжну картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 .

За таких обставин, відсутні підстави позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування власника цього майна.

А тому, слідчий суддя вважає, що у задоволенні цієї частини клопотання прокурора слід відмовити.

Керуючись ст. 7, 9, 131-132, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт, з позбавленням права розпорядження, користування та відчуження на:

мобільний телефон марки і моделі «Samsung, А-30» чорного кольору в чохлі чорного кольору з сім-картою № НОМЕР_1 ;

три сім-карти з яких дві з логотипом оператора мобільного зв`язку «Київстар» та одна з логотипом оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна;

грошові кошти, а саме 21 купюру номіналом 100 доларів США, всього загальною сумою 2 100 доларів США, зокрема: серії LE № 26432970 E; серії LB № 19499262 P; серії LJ № 19697286 B; серії LB № 51061991 T; серії PL № 76757506 C; серії PL № 77718671 C; серії PL № 77718697 C; серії PL № 77718689 C; серії PL № 77718700 C; серії LB № 51061993 T; серії LB № 64622710 J; серії НОМЕР_14 ; серії LE № НОМЕР_15 ; серії НОМЕР_16 ; серії LB № 87629569 A; серії LB № 52072767 N; серії НОМЕР_17 ; серії НОМЕР_18 ; серії НОМЕР_19 ; серії НОМЕР_20 ; серії НОМЕР_21 .

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя