УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/2225/21

Провадження № 1-кс/638/479/21

24.02.2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова
у складі слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
з участю начальника відділення СВ Харківського районного
управління поліції №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3
з участю прокурора Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4
з участю підозрюваної ОСОБА_5
з участю захисника підозрюваної ОСОБА_6

розглянувши клопотання начальника відділення СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження №0000223 від 26 січня 2021 року про відсторонення від посади відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, громадянки України, українки, з вищою медичною освітою, незаміжньої, працюючої у КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня» лікарем відділення інтенсивної терапії з ліжками загального та гострих отруєнь (токсикологічного) профілю, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 2 статті 139 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання начальника відділення СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження №0000223 від 26 січня 2021 року про про відсторонення від посади відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Своє клопотання заявник обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючи на посаді лікаря-анестезіолога відділення інтенсивної терапії з ліжками загального та гострих отруєнь (токсикологічного) профілю КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня», будучи медичним працівником, який відповідно до статті 78 ЗУ «Основи законодавства про охорону здоров`я» від 19.11.92 №2801-XII зобов`язаний надавати своєчасну та кваліфіковану медичну допомогу, діючи умисно і протиправно, без поважних причин не надала хворому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , допомогу, яку вона зобов`язана була надати хворому, як лікар, завідомо знаючи, що це може мати тяжкі наслідки для хворого, що в подальшому спричинило смерть ОСОБА_7 .
Лікар-анестезіолог відділення інтенсивної терапії відділення КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня» ОСОБА_5 , маючи достатню кваліфікацію та досвід роботи за фахом «Анестезіологія», що підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, при лікуванні хворого ОСОБА_7 умисно порушила вимоги Конституції України, Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» №2801-XII від 19.11.1992 року, Клятви лікаря України, затвердженої Указом Президента України №349 від 15.06.1992 року, Етичного кодексу лікаря України, посадової інструкції лікаря- анестезіолога інтенсивної терапії КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня», а також Правила внутрішнього трудового розпорядку та Положення про відділення інтенсивної терапії лікарні, достовірно знаючи про наявність в анамнезі у хворого ОСОБА_7 гіпертонічної хвороби 2 ступеня, ішемічної хвороби серця, стану після перенесеного у 2018 році аорто-коронарного шунтування, усвідомлюючи, що у хворого має місце раптове погіршення стану його здоров`я, що непроведення повного та своєчасного обстеження, невстановлення вірного діагнозу та ненадання у зв`язку з цим необхідної, достатньої, своєчасної медичної допомоги, може призвести до тяжких наслідків для здоров`я хворого ОСОБА_7 , у тому числі до його смерті, допускаючи настання таких наслідків, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, без поважних причин не надала хворому ОСОБА_7 необхідну у конкретному випадку медичну допомогу.
Так, 29.08.2019 року ОСОБА_7 за самозверненням було госпіталізовано до гастроентерологічного відділення КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня». Лікарем приймального відділення, при огляді, хворому ОСОБА_7 встановлено первинний діагноз: хронічний холецистопанкреатит, стадія загострення, гострий панкреатит?, Ішемічна хвороба серця, Діфузний кардіосклероз, серцева недостатність 3 ступеня, стан після аорто-коронарного шунтування (2018) та призначено певні рекомендації щодо лікування останнього.
30.08.2019 року о 09:00 хворого ОСОБА_7 оглянуто лікуючим лікарем-гастроентерологом ОСОБА_8 , встановлено: стан середньої важкості, та призначено проведення інструментальних та інших обстежень.
В проміжок часу з 29.08.2019 до 02.09.2019 року стан хворого ОСОБА_7 не змінився у бік покращення, а навпаки мало місце раптове погіршення його стану.
Після чого, продовжуючи свою злочинну бездіяльність, лікуючий лікар ОСОБА_8 , яка відповідає за процес лікування пацієнта та надання третинної (високоспеціалізованої) стаціонарної медичної допомоги хворому, організацію і проведення усього комплексу заходів, не надавши необхідної та достатньої медичної допомоги хворому ОСОБА_7 , покинула розташування відділення, не організувавши подальше здійснення медичного спостереження хворого ОСОБА_7 , як тяжко хворого або такого, що потребує постійного спостереження, черговими лікарями гастроентерологічного відділення, черговими лікарями лікарні, середнім та молодшим медичним персоналом у свою відсутність. Зокрема проведений ОСОБА_7 загальний аналіз крові №992 від 02.09.2019 року, свідчив про наявність у хворого ознак ендогенної інтоксикації важкого ступеню та необхідність переведення останнього до відділення інтенсивної терапії, результати якого відображені в історії хвороби (медична карта стаціонарного хворого №9.13927, форма №003/о, затверджена Наказом МОЗ України від 14.02.2012 року №110).
Після чого, 03.09.2019 року у зв`язку з погіршенням стану здоров`я: скарги на виражену слабкість, підвищення температури тіла до 38 градусів Цельсія, зниження артеріального тиску до 60/40, ОСОБА_7 неодноразово оглядався черговим лікарем ОСОБА_9 та за ініціативою останньої черговим лікарем-анестезіологом відділення інтенсивної терапії (по лікарні), ОСОБА_5 .
Так, 03.09.2019 року, о 19:30 ОСОБА_7 оглянуто черговим лікарем-анестезіологом відділення інтенсивної терапії (по лікарні), ОСОБА_5 , яка, незважаючи на стан хворого та результати загального аналізу крові №992 від 02.09.2019 року, що свідчив про наявність у хворого ознак ендогенної інтоксикації важкого ступеню, лише рекомендувала інфузійну терапію та, за наявності уже існуючих підстав для цього, не забезпечила переведення останнього у відділення інтенсивної терапії, з посиленням антибактеріальної і дезінтоксикаційної терапії.
Лікар відділення інтенсивної терапії ОСОБА_5 о 19:30 год. 03.09.2019 не бачив підстав для переведення ОСОБА_7 до відділення інтенсивної терапії, хоча такі «підстави» вже існували майже 1,5 доби.
У подальшому, 04.09.2019 року лише о 03:50 год., за сплином ще майже 9 годин після первинного огляду лікарем анестезіологом, під час повторного огляду ОСОБА_7 черговим лікарем анестезіологом ОСОБА_5 , у зв`язку з вкрай важким станом здоров`я хворого переведено у відділення інтенсивної терапії для подальшого лікування, де 05.09.2019 року о 02:00 год. наступила смерть останнього.
Таким чином, ОСОБА_10 , маючи вищу медичну освіту, кваліфікаційний досвід у роботі та атестаційну категорію за спеціальністю «анестезіологія», неналежно виконуючи свої професійні обов`язки лікаря- анестезіолога, внаслідок недбалого ставлення до них, достовірно знаючи, що стан хворого ОСОБА_7 у період часу з моменту його госпіталізації до гастроентерологічного відділення КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня» 29.08.2019 року, встановлення у останнього згідно загального аналізу крові №992 від 02.09.2019 року, який свідчив про наявність у хворого ознак ендогенної інтоксикації важкого ступеню та необхідність переведення останнього до відділення інтенсивної терапії, розвитку у останнього гіпертермії та погіршення стану здоров`я після огляду хворого ОСОБА_7 о 19:30 03.09.2019 достовірно знаючи, що його стан здоров`я не змінився у бік покращення, а навпаки, не зважаючи на допомогу, що йому надавалась, погіршувався, будучи зобов`язаною, як лікар-анестезіолог, надати адекватну, належну та в повному об`ємі медичну допомогу, не забезпечила останньому надання кваліфікованої медичної допомоги, яку потребував ОСОБА_7 та не перевела його у відділення інтенсивної терапії задля надання останньому адекватної та своєчасної медичної допомоги.
ОСОБА_5 допустила дефект у наданні ОСОБА_7 медичної допомоги: при ознайомлені з медичною картою стаціонарного хворого №9.13927, форма №003/о, затверджена Наказом МОЗ України від 14.02.2012 року №110 та наявними в ній результатами клінічного аналізу крові від 02.09.2019 року та аналізу крові на рівень С-реактивного білка, які свідчили про запальний процес в організмі з ознаками ендогенної інтоксикації важкого ступеню, не забезпечила природними системами детоксикації та медикаментозною терапією, що проводилась, компенсації ендогенної інтоксикації. Крім того, хоча у той же день (03.09.2019), під час огляду ОСОБА_7 о 19-30 були підстави для проведення аналізу крові на стерильність, він був виконаний лише через 2 дні, тобто критично несвоєчасно.
У період часу з 02.09.2019 року до моменту переводу ОСОБА_7 до відділення інтенсивної терапії з посиленням антибактеріальної і дезінтоксикаційної терапії (04.09.2019 року о 03:50 год), після огляду о 19:30 год. 03.09.2019 року лікар анестезіолог ОСОБА_5 повинна була перевести хворого ОСОБА_7 до відділення інтенсивної терапії, ураховуючи дані клінічних оглядів, наявні дані лабораторних досліджень (загальний аналіз крові показники С-реактивного білку крові), які були інтерпретовані не правильно, не проведені інші лабораторні дослідження (загальний аналіз крові із лейкоцитарною формулою, визначення показника прокальцитоніну, бактеріологічне дослідження крові) для верифікації стану ОСОБА_7 .
Таким чином, лікар анестезіолог ОСОБА_5 в період з 19:30 год. 03.09.2019 року до 03:50 год. 04.09.2019 року без поважних причин, легковажно розраховуючи на ненастання тяжких наслідків для здоров`я та життя, не надали належної, своєчасної і кваліфікованої медичної допомоги хворому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку вона зобов`язана були надати відповідно до чинного законодавства та нормативно-правових актів, що визначають діяльність закладів охорони здоров`я, якість надання профільної допомоги хворим, як лікуючий лікар та лікар анестезіолог, відповідно, завідомо знаючи, що ненадання своєчасної медичної допомоги може мати тяжкі наслідки для хворого у вигляді його смерті, а саме: не надала достатньої медичної допомоги хворому ОСОБА_7 , не змінила своєчасно тактику обстеження та лікування, спрямовану на встановлення причин погіршення стану хворого ОСОБА_7 , з урахуванням розвитку гіпертермії, встановлення вірного діагнозу, не призначили ефективного, відповідно до усіх життєвих показників хворого, лікування; ОСОБА_5 в межах своєї компетенції не змінила у бік посилення антибактеріальну та дезінтоксикаційну терапію в та не вжила з 19:30 год. 03.09.2019 року, заходів для переведення хворого ОСОБА_7 до відділення інтенсивної терапії.
Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи від 25.05.2020 року № 031-170-2019 смерть ОСОБА_7 настала внаслідок синдрому системної запальної реакції з подальшою реалізацією у сепсис (в формі септицемії) з розвитком поліорганної недостатності (ниркової в першу чергу, серцево-судинної, дихальної). У даному випадку, мали місце дефекти надання медичної допомоги, у вигляді «бездіяльності лікаря», які перебувають в наявному причинно-наслідковому зв`язку зі смертю ОСОБА_7 .
Згідно висновку повторної комісійної судово-медичної експертизи №031-85-2020 від 16.11.2020 року встановлено, що: при надходженні пацієнта у відповідне відділення лікарні у робочий час, він потрапляю у «розпорядження» лікуючого лікаря, у неробочий час - чергового лікаря відділення, якого у наступний день «змінює» лікуючий лікар; лікуючий/черговий лікар «повторює» такі ж самі дії лікаря приймального відділення, попередньо вивчивши його дані, за необхідністю розширює обсяг лабораторно-інструментальних обстежень, призначає лікування.
Як вбачається з вищенаведеного вся «відповідальність» за процес лікування пацієнта перебуває за лікуючим лікарем, у разі його відсутності за черговим лікарем відділення.
Враховуючи встановлену наявність дефектів в наданні медичної допомоги ОСОБА_7 доцільно «розмежувати» надання медичної допомоги ОСОБА_7 на три етапи: перший: з моменту госпіталізації до ранку 02.09.2019 року; другий: з ранку 02.09.2019 року до моменту переводу ОСОБА_7 о 03:50 год. 04.09.2019 року до відділення інтенсивної терапії; третій: з 03:50 год. 04.09.2019 року до моменту настання смерті ОСОБА_7 о 01:30 год. 05.09.2019 року.
На першому етапі: при першому огляді ОСОБА_7 лікуючим лікарем о 09:00 30.08.2019 року було призначено проведення ОСОБА_7 інструментальних обстежень, як фіброгастродуоденоскопія (візуалізація стану слизової оболонки верхньої частини травного тракту-страховід, шлунок, дванадцятипала кишка) та ультразвукове дослідження органів черевної порожнини та серця, які виконані не були.
01.09.2019 року о 20:00 год. лікарем (напевно, черговим) була призначена антибактеріальна та дезінтоксикаційна терапія (антибіотик зинацеф та плазмозамісний засіб реосорбілакт) лише на підставі скарг ОСОБА_7 при відсутності будь-яких лабораторних підстав для цього.
На третьому етапі при обґрунтованій підозрі щодо наявності септичного стану ОСОБА_7 , всі діагностично-лікувальні заходи були спрямовані на спробу збереження та підтримання життєво-важливих функцій його організму (медикаментозна терапія була достатньо та адекватною).
На другому етапі з ранку 02.09.2019 року до моменту переводу ОСОБА_7 о 03:50 04.09.2019 року до відділення інтенсивної терапії при наявності підстав для переведення ОСОБА_7 до відділення інтенсивної терапії з посиленням антибактеріальної та дезентоксикаційної терапії, в тому числі враховуючи дані клінічного огляду лікарем такого відділення у вечері 03.09.2019 року о 19:30 год., це зроблено не було, наявні дані лабораторних досліджень (загальний аналіз крові, показники С-реактивного білку крові) не були правильно інтерпретовані, і відповідно, не були проведені інші лабораторні дослідження (загальний аналіз крові із лейкоцитарною формулою, визначення показника прокальцитоніну, бактеріологічне дослідження крові) для верифікації стану ОСОБА_7 на даному етапі діагностичний процес відбувався, але не був завершений зі встановленням причини (діагнозу) такого стану ОСОБА_7 , який у нього мав місце. Медикаментозне лікування ОСОБА_7 на даному етапі було лише симптоматичним щодо проявів перебігу інфекційне запального процесу.
Вище наведене дозволяє стверджувати про те, що при надходженні ОСОБА_7 до лікарні йому був правильно встановлений діагноз і щодо патології травного тракту, і щодо патології серцево-судинної системи.
В подальшому, правильний діагноз щодо наявності сепсису був встановлений лише незадовго до настання смерті ОСОБА_7 (несвоєчасно), що у віддзеркаленні на встановлені дефекти в наданні медичної допомоги. Настання смерті ОСОБА_7 перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з такою «несвоєчасністю».
Лікуючий/черговий лікар самостійно встановлює необхідність консультацій лікарями інших (вузьких) спеціальностей в залежності від його інтерпретації причин наявного стану хворого. Наявність при отриманні певних даних та рекомендацій від лікарів інших (вузьких) спеціальностей, лікуючий лікар особисто приймає рішення щодо подальшої тактики лікування.
Вся «відповідальність» за процес лікування пацієнта перебуває за лікуючим лікарем, у разі його відсутності- за черговим лікарем відділення дані лікарі все це зазначають у щоденникових записах (щодо необхідного обстеження та лікування), дублюючи призначене лікування у «Листку лікарських призначень», при цьому погоджувати це з ким небудь вони не зобов`язані.
Ведучими (основними) в несприятливому перебігу захворювання були як характер самого захворювання (сприятливі умови для транслокації умовно патогенної мікрофлори кишківника), так і дефекти в наданні медичної допомоги у вигляді «бездіяльності лікаря».
Смерть ОСОБА_7 настала внаслідок «синдрому системної запальної реакції» з подальшою реалізацією у сепсис (в формі септицемії) з розвитком поліорганної недостатності (ниркової в першу чергу, серцево-судинної та дихальної).
Щодо перебігу захворювання у ОСОБА_7 , в тому числі того, яке стало причиною його смерті, з віддзеркаленням на своєчасність встановлення правильного діагнозу, і відповідно, надання медичної допомоги ОСОБА_7 наявні дефекти у вигляді «бездіяльності лікаря», з якими настання смерті ОСОБА_7 перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку.
При отриманні 02.09.2019 року результатів клінічного аналізу крові та аналізу крові на рівень С-реактивного білка (які свідчили про запальний процес в організмі з ознаками ендогенної інтоксикації важкого ступеню, переважно за рахунок впливу бактеріальних токсинів та аутолізису тканин, різке зниження реактивності організму з можливим розвитком синдрому поліорганної недостатності, незабезпечення природними системами детоксикації та проводимою медикаментозною терапією компенсації ендогенної інтоксикації (декомпенсація) в той же день були підстави для проведення аналізу крові на стерильність, який було проведено несвоєчасно лише через 2 дні, тобто, 04.09.2019 року (результат якого, до речі, виявився позитивним-бактеріемія, Enterobactercloacae).
Щодо надання медичної допомоги, в тому числі 04.09.2019 року, всі діагностично-лікувальні заходи були спрямовані на спробу збереження та підтримання життєво-важливих функцій його організму (медикаментозна терапія була достатньою та адекватною як в якісному, так і в кількісному обсязі), які перебували в стадії декомпенсації.
Приймаючи до уваги наявні дані бактеріологічного дослідження - виявлення саме в крові умовно патогенних бактерій (Enterobactercloacae), які в нормі у людини «перебувають» у шлунково- кишковому тракті, можна вважати, що саме шлунково- кишковий тракт і був джерелом виникнення сепсису (за рахунок транслокації мікрофлори кишківника). Для встановлення джерела сепсису необхідно було провести вивчення, аналіз та синтез отриманих клініко-лабораторних даних з подальшим проведенням бактеріологічного дослідження крові.
У ОСОБА_7 мали місце такі прояви синдрому системної запальної реакції, як підвищення температури тіла вище 38 градусів Цельсії, підвищення частоти серцевих скорочень (більше 90 за хвилину) та частота дихальних рухів (більш 20 за хвилину).
Окрім цього: результат загального аналізу крові від 02.09.2019 року, які свідчать про ознаки ендогенної інтоксикації важкого ступеню; рівень С-реактивного білка в аналізі крові від 02.09.2019 року>60 мг/л (при нормі < 60 мг/л); рівень прокальцитоніну в аналізі крові від 04.09.2019 року 24,78 нг/мл ( при нормі до 0,5 нг/мл); в аналізі крові на стерильність від 04.09.2019 року веріфіковано Enterobactercloacae.
Діагноз: «Сепсис з невизначенням вогнища, септичний шок» було встановлено консиліумом лікарів лише 04.09.2019 року о 13:30, хоча підстави для підозри такого діагнозу з подальшою його верифікацією (необхідність визначення рівня прокальцитоніну та бактеріологічного дослідження крові), були ще 02.09.2019 року.
Погіршення стану хворого ОСОБА_7 переважно було обумовлено «транслокацією мікрофлори кишківника» (проходження життєздатних бактерій та їх токсинів з шлунково-кишкового тракту через слизову оболонку в екстраінтестинальні ділянки макроорганізму (в мезентеріальні лімфатичні вузли, печінку, селезінку, кровоплин).
Наявності дефектів в наданні медичної допомоги (з якими настання смерті ОСОБА_7 перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку), і щодо «дотримання вимог нормативних документів», і щодо «відповідальності» лікуючого/чергового лікаря.
В даному випадку, мали місце дефекти в наданні медичної допомоги ОСОБА_7 у вигляді «бездіяльності лікаря»: 02.09.2019 року при наявності у хворого ознак ендогенної інтоксикації важкого ступеню він потребував переводу до відділення інтенсивної терапії з посиленням антибактеріальної та дезінтоксикаційної терапії, що зроблено не було.
Окремо слід зазначити, що в даному випадку лікар відділення інтенсивної терапії о 19:30 год. 03.09.2019 року не бачив підстав для переведення ОСОБА_7 до відділення інтенсивної терапії, хоча такі «підстави» вже існували майже 1,5 доби.
За умов відсутності вище перелічених дефектів, настання сприятливого наслідку (збереження життя ОСОБА_7 ) могло би мати місце, наявний причинно-наслідковий зв`язок між смертю ОСОБА_7 та вищезгаданими дефектами в наданні медичної допомоги.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 139 Кримінального кодексу України - тобто ненадання без поважних причин допомоги хворому медичним працівником, який зобов`язаний, згідно з установленими правилами, надати таку допомогу, якщо йому завідомо відомо, що це може мати тяжкі наслідки для хворого, що спричинило смерть хворого.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення при виконанні нею безпосередніх професійних обов`язків лікаря відділення інтенсивної терапії з ліжками загального та гострих отруєнь (токсикологічного) профілю КНП ХОР «Харківська обласна лікарня», тобто перебування на займаній нею посаді і сприяло вчиненню кримінального правопорушення, заявник просить суд відсторонити підозрювану від посади.
В судовому засіданні начальник відділення СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 та прокурор Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 підтримали клопотання та просили суд відсторонити ОСОБА_5 від займаної посади лікаря відділення інтенсивної терапії з ліжками загального та гострих отруєнь (токсикологічного) профілю КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня».
Підозрювана ОСОБА_5 та захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання слідчого заперечували, наголошуючи на виключно позитивній характеристиці лікаря, відсутністю у лікарні кваліфікованих фахівців та скарг з боку хворих та їх родичів, просили суд відмовити у задоволенні клопотання.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив наступне.
Згідно зі статтею 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до пункту 4 частини 2 цієї статті заходами забезпечення кримінального провадження є відсторонення від посади.
Згідно статті 43 Конституції України, кожен громадянин має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, а тому будь-які обмеження щодо реалізації цього права, у тому числі і відсторонення особи від посади під час кримінального провадження, повинно здійснюватися виключно з підстав та у порядку, передбаченому КПК України.
На підставі статті 154 КПК України відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину. Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців. Строк відсторонення від посади може бути продовжено відповідно до вимог статті 158 цього Кодексу.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючи на посаді лікаря-анестезіолога відділення інтенсивної терапії з ліжками загального та гострих отруєнь (токсикологічного) профілю КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня», будучи медичним працівником, який відповідно до статті 78 ЗУ «Основи законодавства про охорону здоров`я» від 19.11.92 №2801-XII зобов`язаний надавати своєчасну та кваліфіковану медичну допомогу, діючи умисно і протиправно, без поважних причин не надала хворому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , допомогу, яку вона зобов`язана була надати хворому, як лікар, завідомо знаючи, що це може мати тяжкі наслідки для хворого, що в подальшому спричинило смерть ОСОБА_7 .
27.01.2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 2 статті 139 Кримінального кодексу України, тобто ненадання без поважних причин допомоги хворому медичним працівником, який зобов`язаний, згідно з установленими правилами, надати таку допомогу, якщо йому завідомо відомо, що це може мати тяжкі наслідки для хворого, що спричинило смерть хворого.
При цьому, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 2 статті 139 Кримінального кодексу України підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами, які додані до клопотання, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_13 ; посадовою інструкцією лікаря-гастроентеролога КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня»; витягом з наказу про призначення на посаду; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_20 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_21 ; висновком судово-медичної експертизи №031-170-2019 від 25.05.2020 року; висновком судово-медичної(комісійної) експертизи №031-85-2020 від 16.11.2020 року; протоколом патологоанатомічного дослідження трупа ОСОБА_7 №338 від 05.09.2019 року.
Таким чином, із оголошеної підозри та матеріалів кримінального провадження випливає, що між неналежним виконанням лікарем ОСОБА_5 своїх професійних обов`язків та смертю потерпілого ОСОБА_11 існує прямий причинно-наслідковий зв`язок.
Слідчий суддя зазначає, що злочин у якому підозрюється ОСОБА_5 відноситься до злочинів проти життя та здоров`я особи, пов`язаних з ненаданням без поважних причин допомоги хворому медичним працівником, який зобов`язаний, згідно з установленими правилами, надати таку допомогу, якщо йому завідомо відомо, що це може спричинити смерть хворого.
Суспільна небезпечність цього злочину полягає у тому, що при ненаданні без поважних причин допомоги хворому медичним працівником, який зобов`язаний надати таку допомогу, держава не може забезпечити всім громадянам реалізацію їх прав у галузі охорони здоров`я; окрім того, це часто призводить для тяжких наслідків для хворого.
Як вбачається із клопотання, заявник наголошує, що ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді лікаря-відділення інтенсивної терапії з ліжками загального та гострих отруєнь (токсикологічного) профілю КНП ХОР «Харківська обласна лікарня» з метою перешкоджання кримінальному провадженню та уникнення відповідальності, буде мати можливість знищить або підробити медичні документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування, незаконними засобами буде мати можливість впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження - колег по роботі, а також використовуючи своє службове становище має можливість впливати на інших медичних працівників закладів, які можуть вплинути на хід досудового розслідування, а також розгляду кримінального провадженні по суті у суді.
Таким чином, виконуючи свої посадові обов`язки та займаючи посаду, про відсторонення від якої йде мова, ОСОБА_5 у різні способи може впливати на свідків, а також мати доступ до медичної документації, яка знаходиться за її місцем роботи.
Усі ці доводи як окремо, так і в сукупності дають підстави вважати, що і на далі продовжуючи виконувати свої професійні обов`язки як лікар відділення інтенсивної терапії з ліжками загального та гострих отруєнь (токсикологічного) профілю КНП ХОР «Харківська обласна лікарня», підозрювана ОСОБА_5 незаконними способами може впливати на свідків кримінального провадження та протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншими діями.
Згідно пункту 3 частини 2 статті 157 КПК України при вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов`язаний врахувати наслідки відсторонення від посади для інших осіб.
Слідчим суддею не встановлено обставин, які б мали негативні наслідки для інших осіб внаслідок відсторонення ОСОБА_5 від посади, протилежного стороною захисту у судовому засіданні не доведено.
При цьому суд враховує, що відсторонення від посади має тимчасовий характер, і його слід відрізняти від звільнення з роботи, яке вирішується відповідно до вимог трудового законодавства, відсторонення від посади обмежено строком не більше двох місяців, який може бути продовжений відповідно до вимог, передбачених статтею 159 КПК України.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може впливати на свідків у цьому провадженні або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім того, враховуючи, відсутність негативних наслідків відсторонення підозрюваної від посади для інших осіб, а також те, що саме перебування підозрюваної на вказаній посаді сприяло вчиненню кримінального правопорушення, суд вважає, що досягнути завдання кримінального судочинства неможливо без відсторонення підозрюваної від посади, в межах строку досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню, а саме до 27.03.2021 року.
Керуючись ст.ст.157, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника відділення СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження №0000223 від 26 січня 2021 року про відсторонення від посади відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Відсторонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від займаної посади лікаря відділення інтенсивної терапії з ліжками загального та гострих отруєнь (токсикологічного) профілю КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня» до 27 березня 2021 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: