Справа № 307/1781/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

17.02.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалений щодо нього вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 18.11.2020.

Зазначеним вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 українця, мешканця АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 визначено момент його фактичного затримання 19.06.2020. До вступу вироку в законну силу, але не більше 60 днів, тобто до 17 січня 2021 року, запобіжний захід відносно ОСОБА_6 залишено попередній тримання під вартою.

Визначено долю речового доказу диск «Maximus» 4,7 Gb з 11-ма файлами на ньому, в тому числі 6 відеозаписів з камер відео-нагляду в магазині «Колос» за 28.11.2019 після набрання вироком законної сили, ухвалено залишити у матеріалах даного кримінального провадження.

Згідно вказаного вироку ОСОБА_6 визнано винуватим в тому, що він 28.11.2019, біля 19 год. 50 хв., в приміщенні магазину «Колос», по вул. Армійській, 20 м. Тячів Закарпатської області, власником якого є ОСОБА_8 , підійшов до прилавку відділення з продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів, де у присутності продавця ОСОБА_9 відкрито викрав з каси 3 000 грн, після чого втік з магазину у невідомому напрямку, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Не погоджуючись із вказаним вище вироком місцевого суду від 18.11.2020 обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до Закарпатського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить цей вирок скасувати, а кримінальне провадження щодо нього закрити, звільнити його з-під варти в залі суду посилаючись на наступне.

За наведених вище обставин він, ОСОБА_6 попросив спиртні напої у ОСОБА_9 , однак його обличчя вона не бачила. При цьому на фотознімку вона впізнала саме його. На фотознімках, наданих на впізнання, були такі особливості: на першому фото був працівник поліції, на якого ніхто не покаже; на другому він ОСОБА_6 ; на третьому людина, яка взагалі «не підходить ні по одному параметру». У зв`язку з наведеним ОСОБА_6 вважає, що впізнання проведено з істотним порушенням КПК України.

Протокол огляду місця події складено без посилання на отримання добровільної згоди особи, яка володіє даним приміщенням, ухвали слідчого судді про дозвіл на огляд, тому цей доказ потрібно визнати недопустимим.

На диску відеозапису «MAXIMUS», за яким встановлено, що у магазині був саме він, не зазначено час, місяць, рік його запису, тому він є недопустимим доказом.

ОСОБА_6 також посилається на те, що він просив викликати до суду першої інстанції свідків, однак йому у цьому було відмовлено, оскільки одна особа знаходиться у розшуку, а інша у тюрмі.

На підставі наведеного, ОСОБА_6 вважає, що порушено принцип змагальності сторін, порушено його право на захист, а свідки, яких він хотів викликати, могли підтвердити його невинуватість у вказаному злочині.

Зібрані по справі докази прямо не вказують, що саме він ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, містять сумніви і лише одні припущення щодо доведеності його провини. Стороною обвинувачення у судовому засіданні більше ніяких доказів не було надано, а ті, що надані та вивчені в судовому засіданні, отримані з істотним порушенням Закону, а тому повинні бути визнані недопустимими доказами.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та його захисника, на підтримання апеляційної скарги, прокурора, яка оскаржене ОСОБА_6 судове рішення вважає законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції під час судового розгляду даної справи дотримано вимоги кримінального процесуального закону, стосовно його процедури, дослідження наявних у справі доказів з наданням їм відповідної оцінки.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 в його апеляційній скарзі про те, що впізнання особи, що вчинила злочин було проведено з порушенням КПК України та не можливо було встановити особу саме ОСОБА_6 спростовуються матеріалами кримінального провадження протоколами пред`явлення особи для впізнання від 24.01.2020 потерпілій ОСОБА_8 , свідком ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; протоколом огляду предмету від 24.01.2020, а саме диску марки «Maximus» 4,7 Gb, з 11-ма файлами на ньому; наданими поясненнями в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_11 , згідно яких повністю підтверджується вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Апеляційний суд відхиляє доводи ОСОБА_6 про те, що йому відмовлено місцевим судом у виклику свідків, оскільки клопотання про допит відповідних свідків не заявлялося стороною захисту в суді першої інстанції.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав доведеною вину ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України, призначив йому покарання у виді позбавлення волі.

Призначене ОСОБА_6 покарання необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Допущених органом досудового розслідування або судом першої інстанції істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які є безумовною підставою для його скасування з направленням кримінального провадження на новий судовий розгляд апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.404,407,418, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалений стосовно нього вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 18.11.2020 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Судді