Номер справи 289/1825/19
Номер провадження 1-кп/289/3/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2021 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000189 по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286 КК України про призначення повторної судової інженерно-транспортної експертизи обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Радомишльським районним судом Житомирської області розглядається кримінальне провадження №0000189 по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286 КК України.
У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання, яке підтримав обвинувачений ОСОБА_6 , про призначення повторної судової інженерно-транспортної експертизи обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди у вказаній справі посилаючись на те, що проведені по справі експертизи, які були досліджені в судовому засіданні, суперечать одна одній, в експертизах не зазначено, хто конкретно з водіїв винуватий у настінні наслідків: спричиненні потерпілій ОСОБА_8 тілесних ушкоджень. На його думку, в проведених експертизах не було розкрито питання, чому ОСОБА_6 порушив правила дорожнього руху.
Враховуючи викладене, адвокат ОСОБА_7 просив розглянути його клопотання про призначення повторної експертизи, при цьому вказав, що він знімає зазначені в письмовому клопотанні запитання, натомість просить «…поставити експерту слідуючі питання:
1.Чи наявний причинний зв`язок між допущеними ОСОБА_9 та ОСОБА_10 порушеннями правил безпеки дорожнього руху з суспільно-небезпечними наслідками, тобто заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , з вказанням участі кожного з них у спричиненні злочинного наслідку?
2.Чи не було причиною порушень правил дорожнього руху водієм ОСОБА_9 порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_12 .?
3.Хто з водіїв: ОСОБА_13 чи ОСОБА_14 створив небезпечну дорожню обстановку, тобто аварійну ситуацію?».
Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заявленого клопотання з посиланням на недоцільність, так як за клопотанням адвоката ОСОБА_7 вже проводилася повторна експертиза, в досліджених судом доказах достатньо інформації для висновку щодо порушень правил дорожнього руху кожним із водіїв.
Обвинувачений ОСОБА_4 заявлене клопотання не підтримав, зазначивши, що необхідні експертизи проведені.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 при вирішенні вказаного питання поклалася на розсуд суду, зазначивши при цьому, що по справі проведено ряд експертиз, тому не вбачає доцільності проведення повторної експертизи.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 КПК України має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Суд підкреслює, що статтею 332 КПК України, передбачено саме право, а не обов'язок суду призначати під час судового розгляду проведення експертизи, тобто належить до дискреційних повноважень суду.
Також, суд зазначає, що згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини, вимога справедливого судового розгляду не накладає на суд першої інстанції зобов'язання доручити складання експертного висновку або проведення будь-якого іншого слідчого заходу лише тому, що сторона подала клопотання про це. Якщо захист наполягає на тому, щоб суд заслухав свідка або прийняв інші докази (такі як, наприклад, висновок експерта) національні суди повинні вирішити, чи є необхідним або доцільним прийняти ці докази для розгляду під часу слухання справи («Хусейн та інші проти Азербайджану» (Huseyn and Others v. Azerbaijan), заяви №№ 35485/05; 35680/05; 36085/05; 45553/05, 26 липня 2011 року, § 196; «Ходорковський та Лєбєдєв проти Росії» (Khodorkovskiy and Lebedev v. Russia), заяви №№ 51111/07, 42757/07, §§ 718, 721; «Полетан та Азіровік проти колишньої Югославської Республіки Македонія» (Poletan and Azirovik v. the former Yugoslav Republic of Macedonia), заяви №№ 26711/07, 32786/10, 34278/10, 12 травня 2016 року, § 95).
До загальних засад кримінального судочинства належить, зокрема, і розумність строків (ст. 7, 28 КПК України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду

Призначення судових експертиз та експертних досліджень судовим експертам регулюється Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 р.
Згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи (п. 1.2.13 вказаної Інструкції).
Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Аналізуючи наведене, можна зробити висновок, що судова експертиза призначається виключно у разі наявності обґрунтованої потреби у спеціальних знаннях для з'ясування обставин, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, по зазначеній справі було проведено експертизу обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди (висновок експерта від 25.06.2019), та за клопотанням адвоката ОСОБА_7 проведено повторну судову інженерно-транспортну експертизу обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди (висновок експерта від 15.10.2019), висновки були досліджені в судовому засіданні і жодних зауважень до висновків експерта від учасників судового провадження не надходило.
Суд звертає увагу, що оцінка висновків експертів та показань свідків, як і інших доказів, на предмет їх достатності та взаємозв'язку надається судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
Як передбачено статтею 94 КПК України, зокрема, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Пленум Верховного Суду України в Постанові №8 від 30.05.97 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» вказує судам на неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду (зокрема щодо вини, неосудності чи недієздатності особи тощо) та роз'яснює, що у випадках, коли в справі щодо одного й того ж предмета проведено декілька експертиз, у тому числі комплексну, комісійну, додаткову чи повторну, суд повинен дати оцінку кожному висновку з точки зору всебічності, повноти й об'єктивності експертного дослідження. При дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.
Перевіряючи доводи захисника на предмет їх обґрунтованості, суд вважає, що захисником не наведено конкретних обґрунтованих та вагомих обставин, передбачених кримінальним процесуальним законом, які б вказували на наявність підстав щодо дійсної потреби в спеціальних знаннях, що зумовлюють необхідність призначення повторної експертизи у даному кримінальному проваджені, та неможливості в інший спосіб довести свою позицію стороною захисту.
Разом з тим, суд вважає за необхідне додатково наголосити, що згідно з ч. 1 ст. 318 КПК України, судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку, з огляду на що призначення експертизи без достатніх та беззаперечних на те підстав, призведе до невиправданої тяганини, що в свою чергу призведе до порушення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що в даному випадку захисником обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 не доведено необхідність призначення повторної судової інженерно-транспортної експертизи обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди, а наявні в матеріалах кримінального провадження результати раніше проведених відповідних експертиз можуть бути використані при прийнятті рішення у кримінальному провадженні поряд з іншими доказами, оцінка яким буде дана судом в нарадчій кімнаті.
Керуючись ст. ст. 242, 332 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000189 по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286 КК України про призначення повторної судової інженерно-транспортної експертизи обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1