КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві у режимі відеоконференцзв`язку з ДУ «Київський слідчий ізолятор» матеріали контрольного судового провадження у кримінальному провадженні № 0002308 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2020 року,
за участю сторін апеляційного провадження:
прокурора ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_5
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2020 року призначено судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0002308 внесеному до ЄРДР 8 червня 2020 року щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - злочину передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України.
Відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.
Продовжено строк дії обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, тобто по 18 січня 2021 року включно, з визначенням ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 42 360 грн., з покладенням у разі внесення застави, обов`язків:
1) з`являтись до суду за першою вимогою;
2) не відлучатись із міста Біла Церква без дозволу прокурора або суду;
3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
5) уникати спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні, а також з іншими особами, які брали участь у якості понятих під час проведення слідчих, процесуальних дій.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України, справа № 357/9832/20, направлено для об`єднання з кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186, ч.1 ст.357 КК України, справа № 357/12618/19, 1-кп/357/268,20 яке знаходиться в провадженні судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_8 .

Не погоджуючись з ухвалою суду в частині продовження запобіжного заходу обвинуваченому, захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 строком на шістдесят днів та визначення застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 42 360 грн., постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період часу з 21 години до 07 години наступного дня, за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що жодна з обставин, вказаних в ухвалі суду, в частині продовження строків тримання під вартою, не були підтверджені доказами стороною обвинувачення, як на підтвердження обґрунтованості продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому рішення суду про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованим.
Також захисник посилається на те, що суд безпідставно дійшов висновку про те, що ризики передбачені п.п.1, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, що суд необґрунтовано дійшов висновку, що сукупність факторів, пов`язаних з характером ОСОБА_5 , його моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками тощо, не є достатніми для застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Так, захисник вказує, що ризик переховуватись від суду та впливати на потерпілу сторону та свідків у кримінальному провадженні спростовується тим, що ОСОБА_5 зареєстрований та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїм братом. Окрім того, ОСОБА_5 працевлаштований, що підтверджується копією трудового договору між працівником ОСОБА_9 та фізичною особою ОСОБА_10 від 12 березня 2020 року, і вказані обставини, на думку захисника, свідчать про те, що ОСОБА_11 не буде переховуватись від органів розслідування та суду. Також, на думку захисника, оскільки ОСОБА_5 має укладений трудовий договір за яким отримує заробітну плату, то зможе відшкодувати потерпілій заподіяну матеріальну шкоду.
Одночасно захисник просила проводити розгляд апеляційної скарги за її відсутності.

В судове засідання захисник ОСОБА_6 , належним чином повідомлена про день, час та місце апеляційного розгляду, не з`явилась, від неї надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з карантинними обмеженнями в країні (ас. 85).
Проте, обвинувачений ОСОБА_5 висловив позицію про розгляд апеляційної скарги за відсутності захисника.
Вислухавши думку обвинуваченого, прокурора, яка вважала можливим проведення апеляційного розгляду за відсутності захисника, зважаючи на позицію обвинуваченого та враховуючи, що участь захисника по даній категорії справ, не є обов`язковою, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає можливим проведення апеляційного розгляду за відсутності захисника ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, який просив задовольнити апеляційну скаргу, зазначивши про те, що визначений розмір застави є великим; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, оскільки обвинувачений неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, проте, знову обвинувачується у вчиненні умисного корисливого злочину, що свідчить про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дослідивши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення з таких підстав.

Як встановлено з наявних матеріалів, до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, у якому 20 листопада 2021 року призначене підготовче судове засідання.
Прокурором на виконання вимог ч. 3 ст. 315 КПК України заявлене клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 терміном на шістдесят днів, враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки останній обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, що може спонукати обвинуваченого уникати суду та переховуватися від суду, а також враховуючи, що обвинуваченому відомо місце проживання потерпілої та свідків, що не виключає ризиків здійснення з боку обвинуваченого тиску на вказаних осіб. Крім цього, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше судимий, прокурор вважає, що наявні підстави вважати про потенційну загрозу вчинення останнім іншого злочину.
Потерпіла ОСОБА_12 у судовому засіданні підтримала клопотання прокурора про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_5 просив застосувати до нього домашній арешт.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.

За результатами підготовчого судового розгляду ухвалою суду, серед інших рішень, відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.
Продовжено строк дії обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, тобто по 18 січня 2021 року включно, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 42 360 грн., з покладенням у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Суд обґрунтував прийняте рішення тим, що, враховуючи характер інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_5 злочину, дані про його особу, а саме, що останній раніше судимий, не одружений, на утриманні дітей не має, тобто, не має міцних соціальних зв`язків, а також те, що відповідно до ч. 3 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо отримав під час судового засідання, наявні ризики та обставини відповідно до п. 1, п. 5 ст. 177, ст. 178 КПК України, які не зменшилися, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, за вчинення якого передбачено позбавлення волі строком до п`яти років, усі докази, передбачені ст. 84 КПК України з боку обвинувачення, захисту та потерпілих, у цей час не дослідженні.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.
Також судом перевірена наявність можливості уникнення наявним ризикам шляхом обрання іншого запобіжного заходу, і суд дійшов висновку, що у світлі факторів, пов`язаних з характером обвинуваченого, його моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій особа піддається кримінальному переслідуванню, є недостатнім застосуванням більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам. Окрім того, суд дійшов висновку про продовження щодо обвинуваченого винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення відсутності визначених вище ризиків. Також судом враховано, що будь-які дані, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_5 під вартою, сторонами кримінального провадження не надавалися.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується й колегія суддів.

Так колегія суддів враховує стадію судового розгляду, те, що обґрунтованість висунутого щодо ОСОБА_5 обвинувачення буде перевірятися судом першої інстанції під час судового розгляду шляхом дослідження доказів, на яких може ґрунтуватися або якими може спростовуватися обвинувачення, та яким за результатами судового розгляду суд надасть оцінку, як кожному окремо, так і в сукупності, в нарадчій кімнаті шляхом ухвалення остаточного рішення у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:.. до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до наявних матеріалів ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий:
- 25 грудня 2006 року Апеляційним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, 70 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі, на підставі ст.75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
- 24 січня 2007 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст.185, ч. 4 ст.70, ст. 104 КК України до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на два роки;
- 30 жовтня 2007 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 186, ст.ст.70, 71 КК України до семи років шести місяців позбавлення волі, звільнений 14 грудня 2010 року з Прилуцької ВК Чернігівської області на підставі постанови від 6 грудня 2010 року Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області згідно ст. 107 КК України умовно-достроково на три роки сім місяців 28 днів;
- 9 лютого 2015 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком три роки, звільнений від відбування покарання 4 жовтня 2017 року по відбуттю строку покарання;
Окрім того, згідно з наявними даними, щодо обвинуваченого 30 серпня 2019 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області направлено обвинувальний акт по матеріалам кримінального провадження № 0002057 від 22 липня 2019 року за ст.186 ч.2 КК України, який перебуває на розгляді, а - 31 березня 2020 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області направлено обвинувальний акт по матеріалам кримінального провадження № 0001005 від 08 березня 2020 за ч. 2 ст.186, ч.1 ст.357 КК України.
На даний час ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 4 років.

Вказані обставини свідчать про наявність ризику переховування обвинуваченого та ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом, ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, на що обгрунтовано послався суд першої інстанції.
При цьому дані про особу обвинуваченого, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, з урахуванням встановлених обставин, не переважають існуючих ризиків.

Одночасно колегія суддів враховує, що судом першої інстанції, з огляду на те, що не встановлено обставин, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_13 визначено розмір застави в межах, встановлених законом, а, відтак, доводи апеляційної скарги захисника про недотримання судом першої інстанції вимог закону при вирішенні питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу є безпідставними.

З огляду на значимі для даного провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийняв рішення на підставі наявних на даний час з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у встановлених законом межах, покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України у разі внесення застави, з наведенням в оскаржуваній ухвалі мотивів, з яких прийняв відповідне рішення, що спростовує доводи апеляційної скарги захисника про невмотивованість та необґрунтованість оскаржуваної ухвали.

За сукупності обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду в частині продовження обвинуваченому запобіжного заходу, а, відтак, апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2020 року, якою продовжено строк дії обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________________________ _______________________ _________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3