Справа № 639/7514/20
Провадження №1-в/639/993/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова провадження за клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку відбування покарання відповідно до вимог ст.72 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 15.05.2017 року Шевченківським районним судом Харківської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 років 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, засудженого 22.05.2020 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

В С Т А Н О В И В:
До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року).
Представник Холодногірської виправної колонії № 18 та засуджений ОСОБА_4 звернулись до суду з письмовими заявами про розгляд клопотання за їх відсутності.
Прокурор ОСОБА_3 просив суд відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 .
Заслухавши думку прокурора, вивчивши матеріали особової справи та дослідивши наявні докази в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.
Законом № 838-VIII від 26.11.2015 року ч.5 ст. 72 КК України було визначено правило зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Проте, в подальшому такий підхід законодавець визнав недостатньо обґрунтованим, у зв`язку з чим 21.06.2017 року набрав чинності Закон № 2046-VIII, у якому зроблено інший виклад ч.5 ст. 72 КК України, який передбачає зарахування попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вирішуючи питання щодо дії в часі положень ч.5 ст.72 КК України, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.08.2018 року (справа №663/537/17) зазначила, що Закон №2046-VIII є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином погіршує становище особи у розумінні ст.5 КК України, оскільки вводить (повертає) коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі тож вирішуючи питання про те, якою редакцією ч.5 ст.72 КК України належить керуватися у конкретному випадку, варто враховувати час вчинення особою діяння, як це визначено у ч.2 і 3 ст.4 КК України.
На підставі цього у зазначеному рішенні Верховий суд констатував, що якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону №2046-VІІІ від 18.05.2017 року.
При цьому, вказана норма кримінального закону чітко визначає, що у строк попереднього ув`язнення включається строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово - медичної або судово - психіатричної експертизи; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Судовим розглядом встановлено, що вироком Московського районного суду м. Харкова від 22.05.2020 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Відповідно до ст.71 КК України до призначеного покарання приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 15.05.2017 року у вигляді 1 місяця позбавлення волі, та за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Вирок набрав законної сили 23.06.2020 року.
Крім того встановлено, що по даному кримінальному провадженні (за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України) у відношенні засудженого ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 17.05.2019 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що оскільки злочин засудженим ОСОБА_4 вчинено після 20.06.2017 року, він утримується під вартою як попередньо ув`язнена особа з 17.05.2019 року, а тому положення ч.5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року) на нього не розповсюджуються.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.
Керуючись вимогами ст. 72 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотаннязасудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку відбування покарання відповідно до вимог ст.72 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1