печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора відділу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
17.11.2020 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 про накладення арешту на майно.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

У судове засідання представник органу досудового розслідування не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Прокурор через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримує та просить задовольнити.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Центрального регіону здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0002162 від 26.10.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 426-1 КК України.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.11.2020 близько 13 год. 00 хв. начальник відділу розробки та впровадження військової символіки полковник ОСОБА_4 , перебуваючи у своєму робочому кабінеті в адміністративній будівлі №64/46 за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу спрямованого на одержання неправомірної вигоди від власника ТОВ «Бомакс Плюс» ОСОБА_5 , одержав від останнього частину обумовленої раніше неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в розмірі 100000 грн., за внесення ним змін до технічних специфікацій елементів військової символіки Збройних Сил України, а саме: щодо видів сплавів металів, які використовуються при їх виготовленні, що дасть можливість ТОВ «Бомакс Плюс» взяти участь у тендерах оголошених Міністерством оборони України.

Таким чином, як вбачається з матеріалів клопотання, полковник ОСОБА_4 підозрюється в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням службового становища, поєднаному з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

12.11.2020 ОСОБА_4 у порядку, передбаченому положеннями ст. 208 КПК України, затримано співробітниками правоохоронних органів.

12.11.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В той же час, 12.11.2020 року на підставі ухвали слідчого судді по справі №757/49442/20-к від 11.11.2020 проведено обшук за місце проживання підозрюваного ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого виявлено та вилучено ноутбук марки Asus модель X553M S/N НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та предмет схожий на штик-ніж серійний номер НОМЕР_3 .

Вказані вилучені речі визнані речовими доказами постановою прокурора відділу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 від 12.11.2020.

У зв`язку з зазначеним та з метою збереження речових доказів, в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Слідчий суддя вивчивши матеріали провадження за клопотанням вважає, що є достатні підстави вважати, що майно, на арешті якого наполягає орган досудового розслідування, відповідає вимогам визначених ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки речі та предмети являються доказом злочину, а саме зберегли на собі його сліди та містять інші відомості (інформацію) які можуть бути використанні з метою встановлення істини та проведення всебічного, повного розслідування кримінального провадження, а також можуть слугувати доказами у встановленні певних обставин під час здійснення досудового розслідування, а відтак потреби органу дізнання виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна, як арешт майна.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Крім того, слід зазначити, що вилучене під час обшуку майно співвідноситься із обставинами кримінального провадження, а тому є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту вилучених під час слідчих дій речей та документів.

За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню, приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 0002162 від 26.10.2020 арешт на речові докази, а саме: на ноутбук марки Asus модель X553M S/N НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та предмет схожий на штик-ніж серійний номер НОМЕР_3 , які вилучені 12.11.2020 в ході проведення обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1