ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 682/1293/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/279/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - на ухвалу
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2020 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду

в складі: головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 червня 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Вказаною ухвалою продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 23 серпня 2020 року.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, якою відмовити в клопотанні прокурора і обрати ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Свої вимоги мотивує тим, що судом першої інстанції було порушено КЗпП України, а саме продовжено розгляд справи в неробочий час, хоча КПК України передбачає таку можливість лише для слідчого судді. Вважає, що суддею при постановленні оскаржуваної ухвали не надано жодної правової оцінки запереченням захисників на клопотання про обрання відносно його підзахисного запобіжного заходу. Стверджує, що жоден з ризиків передбачених ст.177 КПК України не існує і не був доведений прокурором під час розгляду справи в суді. Зазначає, що незаконність оскаржуваної ухвали доводить і те, що прокурор зазначає наявність ризику вчиняти дії спрямовані на приховування речей, які можуть бути конфісковані у разі визнання його винним, а суддя затверджує його, однак такого ризику не існує за нормами КПК України. Наголошує, що правова кваліфікація кримінального правопорушення вчиненого його підзахисним є невірною. До клопотання прокурора не додано жодного суттєвого доказу пред`явлення обгрунтованої підозри, які і не обгрунтовано застосування запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого та доводи його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, перевіривши надані суду матеріали кримінального провадження та доводи сторін, колегія суддів з`ясувала наступне.

На розгляді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 який обвинувачується за ч.4 ст.189 КК України.

Продовжуючи обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою, суддя своє рішення мотивував тим, що оцінюючи в сукупності всі обставини, у тому числі суспільну небезпечність особливо тяжкого інкримінованого обвинуваченому злочину, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які суд вважав доведеними і які продовжують існувати, виходячи з обставин вчинення злочину застосування більш м`якого запобіжного заходу чим тримання під вартою не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 , оскільки він перебуваючи на волі, може порушити покладені на нього процесуальні обов`язки та переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого у даному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

На переконання колегії суддів, наведені обставини правильно оцінені судом першої інстанції як такі, що підтверджують існування ризиків того, що у разі не продовження судом строків дії попередньо застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або ж зміни на більш м`який із запобіжних заходів, неможливо запобігти ризикам, що передбачені ст.177 КПК України, що продовжують існувати.

Зі змісту ухвали суду та матеріалів провадження вбачається, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою був застосований ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 27 лютого 2020 року у зв`язку з тим, зокрема, що існували передбачені ст.177 КПК України ризики, в тому числі ризик впливу на свідків та перешкоджання цьому кримінальному провадженню іншим чином. Правильність такого висновку та законність застосування цього запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 була перевірена в апеляційному порядку і ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 13 березня 2020 року було залишено без змін ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 27 лютого 2020 року.

Станом на 25 червня 2020 року свідки у цьому кримінальному провадженні судом не допитані, потерпілий в підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора підтримав і пояснив, що побоюється за своє життя та життя родини.

З урахуванням наведених обставин та встановленого ст.ст.23,95 КПК України порядку дослідження показань потерпілого і свідків безпосередньо в судовому засіданні, колегія суддів погоджується з висновками суду про те, що встановлені при обранні запобіжного заходу ризики продовжували існувати.

Наведені в апеляційній скарзі захисника доводи про необґрунтованість пред`явленого обвинувачення і правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого стосуються оцінки сукупності доказів з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою у вчиненні злочину, тобто тих питань які має вирішити суд при постановленні обвинувального чи виправдувального вироку, а не за результатами підготовчого судового засідання.

Доводи захисника про визнання наявним ризику вчиняти дії спрямовані на приховування речей, які можуть бути конфісковані у разі визнання його винним, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки як вбачається зі змісту оскарженої ухвали, суд першої інстанції встановив існування таких ризиків: переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого у даному кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення, а про зазначений в апеляції ризик в ухвалі не йдеться.

Інших доводів які би спростовували наведені в оскарженій ухвалі висновки суду першої інстанції про те, що ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу не зменшились і продовжують існувати, в апеляційній скарзі не наведено.

Також суд апеляційної інстанції вважає неналежними посилання захисника на порушення судом першої інстанції норм Кодексу законів про працю України щодо тривалості робочого часу, оскільки статтями 408-414 КПК України вони не визначені як підстави для скасування чи зміни судового рішення у кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги та надані стороною захисту медичні документи про наявність у підозрюваного хронічного захворювання, наведених в ухвалі слідчого судді висновків не спростовують, оскільки з цих матеріалів не вбачається неможливість утримання обвинуваченого під вартою. З наявних, станом на час проведення підготовчого судового засідання, відомостей (а.к.п.96,97,99) вбачається, що за місцем перебування під вартою ОСОБА_7 забезпечено проведення медичних оглядів та надається медична допомога. Крім того, надані в ході апеляційного розгляду медичні документи стосуються стану здоров`я обвинуваченого після винесення судом оскарженої ухвали, а тому вони не можуть бути підставою для її скасування. Відповідно до ст.201 КПК України нові обставини можуть бути підставою для зміни застосованого запобіжного заходу, а не його скасування.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до переконання, що оскаржувана ухвала суду відповідає вимогам закону, ґрунтується на наданих суду матеріалах провадження, а тому не вбачає підстав для її скасування і задоволення апеляційної скарги.

Частиною 2 ст. 424 КПК України передбачено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Керуючись ст.ст.7,9,404-419,424 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 червня 2020 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає і набирає законної сили з моменту проголошення.

Головуючий

Судді