Справа № 341/316/20
Провадження № 1-кс/349/385/20
У Х В А Л А
19 листопада 2020 року м. Рогатин

Слідчий суддя Рогатинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання представника власника майна міжнародної фірми "Boekestijin Transport Sp. Z o.o." адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0000061, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 лютого 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

учасники судового провадження:

представник власника майна адвокат ОСОБА_3

прокурор ОСОБА_4

слідчий ОСОБА_5

встановив:

19 серпня 2020 року представник власника майна міжнародної фірми "Boekestijin Transport Sp. Z o.o." адвокат ОСОБА_3 подав клопотання про скасування арешту майна. Просить скасувати арешт, який було накладено ухвалою слідчого судді 25 лютого 2020 року на тимчасово вилученей автомобіль марки «Iveco», реєстраційний № НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , який належить міжнародній фірмі "Boekestijin Transport Sp. Z o.o." на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 від 03 жовтня 2018 року, який на підставі доручення вищевказаної фірми перебуває у користуванні громадянина Молдови ОСОБА_6 , паспорт серія НОМЕР_4 .

В обгрунтування клопотання зазначено, що на даний час органом досудового розслідування проведено усі необхідні слідчі дії, направлені на виявлення і фіксацію відомостей про обставини вчинення злочину, зокрема отримано висновки автотехнічної експертизи технічного стану транспортних засобів та транспортно-трасологічної. Транспортний засіб зберігається на відкритій відкритій території у неналежних умовах, що призводить до втрати споживчих цінностей транспортного засобу. Транспортний засіб необхідний міжнародній компанії "Boekestijin Transport Sp. Z o.o." для здійснення господарської діяльності.

У судовому засіданні представник власника майна міжнародної фірми "Boekestijin Transport Sp. Z o.o." адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав, просить суд його задовольнити. Додатково пояснив, що його довірителі зобов`язуються на першу вимогу надати слідчому транспортний засіб у незмінному стані.

Слідча ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання. Пояснила, що транспортний забів знаходиться на стоянці під охороною. З ним проведено ряд експертиз, однак не проведено слідчий експеримент за участю потерпілих, оскільки один з потерпілих продовжує лікування та за станом здоров`я не може брати участь у слідчій дії. Транспортний засіб для проведення слідчого експеременту необхідний у незмінному стані. Після повернення транспортного засобу власнику виникнуть ризики втрати речового доказу, надання його органу досудового розслідування у незмінному стані.

Прокурор ОСОБА_4 просив у задоволенні клопотання відмовити з підстав, зазначених слідчим.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши долучені до клопотання документи, приходжу до наступних висновків.

23 лютого 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 внесено відомості про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України та розпочато досудове розслідування.

Ухвалою слідчого судді від 25 лютого 2020 року в кримінальному провадженні № 0000061 накладено арешт на речі, які визнані речовими доказами, в тому числі на автомобіль марки «Iveco», реєстраційний № НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , належний міжнародній фірмі "Boekestijin Transport Sp. Z o.o." на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 від 03 жовтня 2018 року, який на підставі доручення вищевказаної фірми перебуває у користуванні громадянина Молдови ОСОБА_6 , паспорт серія НОМЕР_4 .

На даний час досудове розслідування кримінального провадження триває.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Статтями 2 та 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи, що обов`язок доказування перед слідчим суддею наявності підстав для скасування арешту майна покладено на осіб, які звертаються з цим клопотанням, вони повинні обґрунтувати необхідність скасування арешту майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Представник власника майна не оспорював і не заперечив правових підстав накладення арешту. На його думку на даний час відпала потреба в арешті автомобіля.

Таким чином встановлено, що арешт на спірний автомобіль накладено обґрунтовано; автомобіль відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Судом встановлено, що до завершення досудового розслідування є необхідність у здійсненні процесуальних дій з відповідним речовим доказом.

Крім того, арешт речового доказу здійснено саме для мети забезпечення його збереження у незмінному стані, усунення ризиків зміни речового доказу, знищення чи спотворення відповідних якостей речового доказу, що використовуються під час доказування фактичних обставин, що становлять предмет кримінального провадження.

Таким чином перед судом на час розгляду клопотання не доведено наявності правових підстав для скасування арешту речового доказу.

Усі інші пояснення, доводи і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в даному рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

За таких обставин слідчий суддя прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання представника власника майна міжнародної фірми "Boekestijin Transport Sp. Z o.o." адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0000061, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 лютого 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали складено о 08 год. 40 хв. 20 листопада 2020 року.