У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за №0002619 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 січня 2021 року у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

- обвинуваченого за ч. 2 ст. 121 КК України,

Учасники судового провадження:

захисник ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції з Южноукраїнським міським судом Миколаївської області)

обвинувачений ОСОБА_5 ( в режимі відеоконференції з ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор»)

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 січня 2021 року ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 18 березня 2021 року включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Обвинувачений ОСОБА_5 просить ухвалу суду скасувати.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обвинувачений ОСОБА_5 вважає ухвалу суду незаконною. Зазначив, що свідками підтверджується його невинуватість в інкримінованому діянні. На переконання апелянта, прокурор не обґрунтував свої доводи щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

В провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 січня 2021 року знаходиться кримінальне провадження №0002619 у відношенні ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Прокурор подав письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке підтримав в судовому засіданні, мотивуючи наявністю ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Знаючи про міру покарання, яка може бути до нього застосована ОСОБА_5 може переховуватися від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, так як під час проведення досудового розслідування оголошувався у розшук. ОСОБА_5 офіційно не працює і не має постійного джерела доходів, неодноразово судимий, тому з метою незаконного збагачення може продовжити вчиняти інші злочини. Запобігти зазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, не виключатиме ризик незаконного впливу обвинуваченого на інших осіб, у тому числі через засоби мобільного зв`язку та мережу Інтернет. На даний час вказані ризики актуальність не втратили, тому рахує, що застосування до ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою (більш м`якого), не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду.

Суд першої інстанції, дійшовши висновку про необхідність продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивував це рішення наявністю ризиків переховування обвинуваченого від суду, впливу на потерпілих та свідків та можливістю вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Також суд зазначив, що на даний час втратив свою актуальність ризик щодо можливості обвинуваченого незаконно впливати на свідків та потерпілого, оскільки вони допитані в судовому засіданні.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Прокурор в судове засідання не з`явився, його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного

Судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження № 0002619 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 121 КК України, постановлено ухвалу про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого.

Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є правильним висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики переховування обвинуваченого від суду, впливу на потерпілих та свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень, не зменшились та продовжують існувати.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше неодноразово судимий, востаннє за злочин проти життя та здоров`я особи, не одружений, неповнолітніх дітей не має.

Тому, з урахуванням обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, з огляду наявність встановлених ризиків та даних про особу обвинуваченого, є правильними висновки суду першої інстанції про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 .

Доводи апелянта щодо його невинуватості, які, на його думку, підтверджуються показаннями свідків, є передчасними, оскільки ведеться судовий розгляд, частина свідків у даному кримінальному провадженні ще не допитана. Оцінку доказів визначить суд першої інстанції, з огляду на сукупність всіх доказів у даному кримінальному провадженні, під час ухвалення рішення.

На переконання колегії суддів, відсутні підстави для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, про що просить апелянт. Судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Отже, суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а відтак, і для задоволення апеляційних скарг.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 424, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 січня 2021 року, якою ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 18 березня 2021 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_8 -Губарєва