Справа № 347/2101/20
Провадження № 1-кс/347/602/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2020року слідчий суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів Івано-Франківської області клопотання слідчого СВ Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Косівського відділу Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , подане в межах кримінального провадження №0000318 від 15.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Косівського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 звернувся в суд із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 345 КК України ОСОБА_5 .

Із клопотання вбачається, що близько 21:30 години 14.11.2020 року наряд СРПП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області в складі ДОП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 та поліцейського старшого сержанта поліції ОСОБА_8 на службовому автомобілі рухались в с.Пістинь в напрямку с.Явлунів Косівського району Івано-Франківської області згідно призначеного на планшетний пристрій повідомлення. Під час руху по вул..Українська в с.Пістинь ними було помічено автомобіль марки IVECO білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , який рухався із порушеннями ПДР, створив аварійну обстановку та заїхав на територію АЗС «Петроленум», до якого під`їхав зазначений склад наряду СРПП. В ході спілкування працівниками поліції було встановлено, що зазначеним автомобілем керував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з метою перешкоджання здійсненню працівниками правоохоронного органу своїх повноважень та з метою уникнення відповідальності за допомогою мобільного телефону викликав своїх знайомих для створення конфліктної ситуації. Через короткий проміжок часу до АЗС під`їхала група осіб, які вчинили із працівниками поліції конфлікт, що переріс у шарпанину, в ході якого ОСОБА_5 наніс удар кулаком руки в ділянку голови справа працівнику правоохоронного органу ОСОБА_9 . З метою припинення правопорушення ОСОБА_9 відійшов назад, попередив присутніх про можливість застосування вогнепальної зброї та використав її з метою подачі сигналу тривоги, після чого вказана група осів покинула місце події.

В результаті застосування насильства ОСОБА_9 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою м`яких тканин та підкшірних крововиливів правої вушної раковини, забою м`яких тканин та саден лобної ділянки голови та надбрів`я справа.

Досудовим розслідуванням встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

15.11.2020 року ОСОБА_5 був затриманий та йому було оголошено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Підозра ОСОБА_5 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 15.11.2020 року (а.с.7-8), протоколами огляду місця події від 15.11.2020 року (а.с.12-13, 14-15, 16-17) протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 15.11.20202 року (а.с.33-34), протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 15.11.2020 року (а.с.35-36), протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 15.11.2020 року (а.с.37-39).

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України

В судовому засіданні слідчий СВ Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області клопотання підтримав та просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України та неможливість їх уникнення шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Прокурор, вважає дане клопотання підставним та просить його задовольнити, посилаючись на те, що кваліфікація та підозра у даному кримінальному провадженні не є статочною, кримінальне правопорушення вчинено у співучасті, свідки можуть змінити свій процесуальний статус в ході досудового розслідування, тому не виключається вплив на свідків та потерпілих зі сторони підозрюваного ОСОБА_5 , а тому наявні зазначені слідчим ризики, наявність яких не виключається у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, адже наявні засоби комунікації дають можливість впливати на свідків та потерпілого. Особиста порука не можу бути застосована, оскільки не знайшлося особи, яка б виявила бажання взяти на поруки ОСОБА_5 , а на особисте зобов`язання останній не заслуговує, враховуючи вчинення ним злочину проти працівників правоохоронного органу.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 просили в клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити, а обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме: цілодобовий домашній арешт, який буде рівнозначно ефективний триманню під вартою, але при цьому дасть можливість ОСОБА_5 працювати (він є єдиним годувальником у сім`ї, адже його дружина не працює та здійснює догляд за малолітньою донькою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), а у разі неможливості матері дитини з буд-яких причин здійснювати догляд за дитиною єдиним, що зможе здійснити догляд є ОСОБА_5 . Можливість впливу на потерпілого та свідків стороною обвинувачення не доведено, які існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України. Підстави для перекваліфікації або додаткової кваліфікації дій підозрюваного не встановлено, а інкримінований злочин є нетяжким. ОСОБА_5 з місця події не тікав, оскільки він попросив інших людей заштовхнути поломаний автомобіль у подвір`я, та не мав наміру чинити протиправні дії щодо працівників правоохоронного органу. Крім того, судячи з отриманих потерпілим тілесних ушкоджень останній отримав не один удар, а кілька. Разом з тим, ОСОБА_5 має достатні соціальні зв`язки: одружений, має нерегулярні заробітки за місцем проживання, має на утриманні малолітню дитину, не судимий, позитивно характеризується, тому достатньо до нього застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання та дослідивши докази, наявні у даних матеріалах, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вважає, що в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити за наступних підстав:

Злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відноситься до категорії нетяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років та більш м`яке покарання.

Згідно з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000318 від 15.11.2020 року вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

15.11.2020 року у відповідності до ст. 278 КПК України йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 345 ч.2 КК України.

Як вбачається із матеріалів клопотання, у розпорядженні слідчого по даному кримінальному провадженню є достатні дані, що свідчать про обґрунтовану підозру ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Разом з тим, суд вважає, що у ході розгляду клопотання слідчим та прокурором не доведено наявність доказів того, що до підозрюваного не може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Так, ОСОБА_5 позитивно характеризується по місцю проживання, підтвердженням чого є долучена до матеріалів справи характеристика Пістинської сільської ради за № 280/02-22 від 16.11.2020 року (а.с.41), раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину (а.с.24), у зв`язку з чим має міцні соціальні зв`язки.

Характер злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Частиною 3 ст. 176 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан.

Згідно ч.2 п.4 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Прокурором та слідчим в обґрунтування клопотання зазначені ризики щодо можливості переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, але зазначені ризики не обґрунтовані, а базуються на припущеннях, а тому не можуть бути прийняті судом при обранні виняткового запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 .

Тому, вирішуючи питання про відмову в задоволенні клопотання слідчого слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а також загальну спрямованість реформи кримінального судочинства на гуманізацію та підвищення гарантій захисту прав особи, згідно з якими тримання особи під вартою має бути винятковим запобіжним заходом.

Таким чином в судовому засіданні слідчий та прокурор не обґрунтували неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні, за таких обставин є підстави вважати за необхідне застосувати більш м`який запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт, відмовивши у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Визначаючи адресу, за якою обирається домашній арешт, суд виходить із того, що згідно матеріалів клопотання та пояснення ОСОБА_5 він постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з цим, при обранні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 181, 183, 186, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пістинь Косівського району Івано-Франківської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_2 , виданий Косівським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 26.08.2011 року, одруженого, освіта неповна вища, раніше не судимого, не працюючого, який не є депутатом, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці без застосування електронних засобів контролю.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 виконувати обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати за першою вимогою до слідчого СВ Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає АДРЕСА_1 - без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування з потерпілим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідками ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали: до 16.01.2020 року включно.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що, у разі невиконання покладених ухвалою слідчого судді обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники

органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло

цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого СВ Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_5 .
Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу суду може бути оскаржено безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1