ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року м. Володимир-Волинський
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Володимир-Волинський кримінальне провадження № 0000329 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 травня 2020 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Стенжаричі Володимир-Волинського району Волинської області, громадянина України, з повною загально середньою освітою, неодруженого, працюючого майстром електронного обліку деревини ДП «Володимир-Волинське лісомисливське господарство», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що в період часу з 10.04.2020 року по 15.04.2020 року (точна дата в ході досудового розслідування не встановлена), близько 00 годин 30 хвилин, ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом та реалізуючи умисел, на протиправне заволодіння чужим майном, шляхом демонтажу віконної шиби, проник в господарське приміщення, розташоване на території домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав бензопилу марки «Stihl», моделі «MS 180 С», вартість 2600 гривень та зварювальний апарат марки «Техас», моделі «MS -00-002», вартістю 1580 гривень, належні потерпілому ОСОБА_5 , чим завдав останньому майнову шкоду на загальну суму 4180 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаному з проникненням у інше приміщення, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечував та не оспорював, у вчиненні кримінального правопорушення щиро каявся і дав показання, які повністю узгоджуються з пред`явленим йому обвинуваченням. Пояснив що до моменту виявлення його причетності до вчинення даного кримінального правопорушення добровільно повернув викрадені предмети потерпілому. Просив суд суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 взяв участь у підготовчому провадженні, претензій до обвинуваченого не заявляв. В судове засідання при розгляді справи по суті не з`явився, хоч належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. За згодою сторін розгляд справи відбувся без участі потерпілого на підставі ст.325 КПК України.
Оскільки зібрані на досудовому розслідуванні документи, інші матеріали, які є доказами у кримінальному провадженні, визнані обвинуваченим ОСОБА_4 у повному обсязі і ним не заперечувалися та не оспорювалися, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, вони з ініціативи прокурора і згоди обвинуваченого, яким попередньо були роз`яснені положення ч.3 ст.349 КПК України, у судовому засіданні не досліджувались.
При цьому встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а тому в суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.
Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаному з проникненням у інше приміщення доведена повністю, а його дії кваліфіковані вірно за ч.3 ст.185 КК України.
Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів.
При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що мета покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.
Обираючи вид та розмір покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме, що даний злочин відноситься до тяжкого у відповідності до ст.12 КК України.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 не встановлено.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди.
Окрім того, вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він працює, не одружений, дітей на утриманні не має. За місцем проживання характеризується виключно з позитивної сторони. На обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Раніше не притягався до кримінальної або адміністративної відповідальності.
У відповідності до складеної щодо обвинуваченого досудової доповіді, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та спосіб його життя, історію правопорушень та відношення до скоєного кримінального правопорушення, а також середній рівень небезпеки для суспільства, уповноважений орган з питань пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі та не становить небезпеку для суспільства, в тому числі для окремих осіб.
Враховуючи наведене та конкретні обставини вчиненого злочину, думку публічного обвинувачення та сторони захисту, дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, стан сім`ї, відношення до вчиненого, тяжкість злочину згідно ст.12 КК України, а також те, що заподіяний потерпілому збиток відшкодований, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України. Обране обвинуваченому таке покарання, за переконанням суду, є необхідне й достатнє для його можливого виправлення та попередження нових злочинів, буде відповідати цілям покарання. В той же час із врахуванням відсутності обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, а також наявності кількох обставин, які його пом`якшують, суд вбачає підстави для застосування ст.75 КК України. При цьому суд приймає до уваги думку публічного обвинувачення та потерпілого, які не просили позбавляти чи обмежувати волі обвинуваченого, враховує тяжкість злочину та надання можливості обвинуваченому виправлення з випробуванням без відбуття покарання.
При цьому суд також виходив і з положень ст.50 КК України, яка передбачає, що покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засуджених. А можливість виправлення існує і про це свідчить ставлення самого обвинуваченого до скоєного, оскільки він щиро розкаявся, і відсутність будь-яких обставин, які б заважали йому вести гідний спосіб життя, не вчиняючи нових кримінальних правопорушень.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Процесуальні витрати у провадженні слід стягнути з обвинуваченого.
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази по справі слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 370-374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового терміну в 1 (один) рік не вчинить нового злочину.
У відповідності до ст.76 КК України, суд покладає на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Речові докази:
- бензопилу марки «Stihl», моделі «MS 180 С», зварювальний апарат марки «Техас», моделі «MS -00-002», вважати повернутими потерпілому ОСОБА_5 ;
- спецпакет ГСУ №7037206 та паперовий пакет із дактилокартами залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави судові витрати в розмірі 1144 (однієї тисячі сто сорок чотири) гривень 15 копійок за проведення товарознавчої експертизи та 1961 (одну тисячу дев`ятсот шістдесят одну) грн. 40 коп. за проведення судової дактилоскопічної експертизи, а всього 3105 (три тисячі сто п`ять) грн. 55 коп.

Вирок може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, скерувати потерпілому.

Головуючий: (підпис).
Суддя Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_1