Провадження № 1-в/686/901/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши подання начальника Хмельницького міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області ОСОБА_3 про приведення вироку Хмельницького міськрайонний суду Хмельницької області від 21 червня 2017 року стосовно засудженого ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 №2617-VІІІ щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання,

встановив:

До Хмельницького міськрайонного суду надійшло подання начальника Хмельницького міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області ОСОБА_3 про приведення вироку Хмельницького міськрайонний суду Хмельницької області від 21 червня 2017 року стосовно засудженого ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 №2617-VІІІ щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання.

В судове засідання представник Хмельницького МРВ з питань пробації, яка у встановленому порядку повідомлялася про місце та час розгляду подання в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд подання без її участі.

В судове засідання прокурор та засуджений, які у встановленому порядку повідомлялись про місце та час розгляду клопотання, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

У відповідності до ч. 4 ст. 539 КПК України суд розглядає справу за відсутності учасників судового провадження.

Дослідивши матеріали подання, визначившись з критерієм пом`якшення покарання, суд дійшов висновку, що представником органу пробації не доведено, а встановленими обставинами не підтверджується, що набрання 01 липня 2020 року чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII, пом`якшує призначене остаточне покарання ОСОБА_4 , визначене за принципом поглинення.

Так, вироком Хмельницького міськрайонний суду Хмельницької області від 21 червня 2017 року затверджено угоду від 29.05.2017 про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 . ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України і призначено йому покарання: за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням якщо вона протягом іспитового строку в 2 (два) роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки. Згідно ст. 76 КК України покладено на засудженого обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вказаний вирок згідно із розпорядженням набрав законної сили 24 липня 2017 року, ОСОБА_4 перебуває на обліку в Хмельницькому міськрайонному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема, про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст.74 Кримінального кодексу України (усунення караності діяння, за яке особа засуджена; призначення особі покарання, що перевищує санкцію нового закону знижується до максимальної межі покарання, встановленою санкцією нового закону.

У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу).

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII (далі Закон № 2617-VIII ).

Вказаним Законом внесені зміни до ч. 1 ст. 185 КК України, якими встановлено, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

За наведеною статтею особі засудженої відповідало б покарання у виді штрафу, громадських робіт та арешту, як такій до якої в силу ч. 3 ст. 61 КК України не може бути застосовано покарання у виді обмеження волі і згідно ч.1 ст. 57 КК України виправні роботи через відсутність місця роботи.

Разом з тим, в затвердженій угоді сторони кримінального провадження досягли згоди і визначили покарання не за один злочин, а за два злочини, в тому числі за ч.2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі (санкція наведеної статті з набранням чинності Законом № 2617-VIII не змінилась). На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням якщо вона протягом іспитового строку в 2 (два) роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

У відповідності до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд вправі визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі злочини, що входять у сукупність, покарання як одного виду, так і різних.

Тому, розглядаючи заявлене подання по суті, суд враховує принцип остаточного покарання, призначеного за сукупністю злочинів. Остаточне покарання за сукупністю злочинів було визначено шляхом поглинення, а новим кримінальним законом пом`якшено покарання того злочину, за який було призначено менш суворе покарання, тому ч. 3 ст. 74 КК України не застосовується, оскільки призначене засудженій остаточне покарання фактично не пом`якшується і не поліпшується становище такої особи.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 Кримінального кодексу України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання,але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Сторони кримінального провадження перед ухваленням згадуваного вироку обрали особливий порядок кримінальне провадження на підставі угоди.

Враховуючи викладене, представником органу пробації не доведено, що набрання 01 липня 2020 року чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII, пом`якшує призначене остаточне покарання ОСОБА_4 , поліпшує становище особи, а тому подання слід залишити без задоволення.

Принцип resjudicata визнано на міжнародному рівні та зафіксовано,в тому числі, у п. 1 ст. 44Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принцип остаточності рішення є складовою частиною верховенства права, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Керуючись ст.ст. 5, 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

постановив:

Залишити без задоволення подання начальника Хмельницького міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області ОСОБА_3 про приведення вироку суду від 21 червня 2017 року стосовно засудженого ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 №2617-VІІІ щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, без участі якої постановлено ухвалу - протягом семи днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя: