11-сс/804/508/20
263/8538/20

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду в складі:

судді-доповідача Сєдих А.В.

суддів Преснякової А.А., Гєрцика Р.В.

секретаря Мацегори М.М.

за участю прокурор ОСОБА_1

захисника Сарбаш О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Донецького апеляційного суду в місті Маріуполі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника Сарбаша О.О. на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 липня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави відносно підозрюваного

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Донецька Донецької області, громадянина України, не одруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, зі слів раніше судимого за ст. 97 КК України 1960 року, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 110, ч.2 ст. 260 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

14 липня 2020 року старший слідчий слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях Ліпара Д.Р. звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, який перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відносно ОСОБА_2 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000134 від 13 липня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 110, ч.2 ст. 260 КК України, терміном на 60 діб.

14 липня 2020 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області клопотання слідчого задоволено частково та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Маріупольський слідчий ізолятор» терміном на 60 днів, тобто до 09 вересня 2020 року, з визначення розміру застави в сумі 168160 гривень.

В апеляційній скарзі захисник Сарбаш О.О. просить ухвалу слідчого судді суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого. Вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як ухвалена на неповно з`ясованих обставинах, з порушенням норм діючого законодавства на підставі певної кількості документів, з ігноруванням низки важливих факторів, що призвело до невідповідності висновків суду, а тому є необґрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача, промови учасників судового засідання, ознайомившись з судовим матеріалом та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника Сарбаш О.О. задоволенню не підлягає, з таких підстав.

З судового матеріалу розгляду клопотання слідчого встановлено, що ОСОБА_2 , не сприймаючи державну владу України, керуючись ідеологічними мотивами, підтримуючи злочинні наміри діючої на тимчасово окупованій території Донецької області у не передбаченому законом збройному формуванні «Донецька Народна Республіка», будучи обізнаним про її протиправну діяльність, добровільно вступив до її підрозділу та брав активну участь в її діяльності за наступних обставин.

Так, керівниками не передбаченого законом збройного формування, що діяли на території окремих районів Донецької області, 7 квітня 2014 року, з метою продовження здійснення терористичної діяльності шляхом об`єднання даних груп у стійке об`єднання трьох і більше осіб з чітким розподілом функцій, встановленням правил поведінки, обов`язкових для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, утворено злочинну організацію «Донецька Народна Республіка» (далі «ДНР»), та видано «Акт про проголошення державної самостійності Донецької Народної Республіки».

Для реалізації загального злочинного умислу, спрямованого на зміну меж території та державного кордону України шляхом відокремлення від України території Донецької області на порушення порядку, встановленого Конституцією України, у складі НЗФ «ДНР» утворено так звані «політичний» та «силовий» блоки. НЗФ «ДНР» має стабільний склад лідерів, які підтримують між собою тісні стосунки, централізоване підпорядкування учасників «політичного» та «силового» блоку лідерам організації, а також план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

На виконання загального злочинного умислу учасники терористичної організації «ДНР» на території окремих районів Донецької області вчинили збройні напади на установи органів місцевого самоврядування, будівлі правоохоронних та інших державних органів, захопивши їх, та взяли під контроль зазначені території.

Чисельні злочини, вчинені представниками НЗФ «ДНР» або за їх участі, відображені у зверненнях Верховної Ради України до міжнародних організацій та іноземних держав щодо визнання «ДНР» терористичною організацією.

04 квітня 2018 року ОСОБА_2 вступив на військову службу на посаду стрільця в/ч 08826 100 ОМСБР Республіканської гвардії ДНР у званні «рядового» та приймав активну учать у протиправній діяльності НЗФ «ДНР».

09 травня 2020 року ОСОБА_2 продовжив службу у в/ч 08815 (6 батальйон територіальної оборони т.зв. «ДНР») на посаді старшого стрільця у званні «єфрейтор».

Водночас установлено, що «100 ОМСБР Республіканської гвардії ДНР» та «6 батальйон територіальної оборони ДНР» має організовану структуру військового типу з притаманними їй ознаками, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, чітка ієрархічність та дисципліна; у них проводиться військова, стройова та фізична підготовка; незаконно мають на озброєнні придатну для використання вогнепальну зброю, бойові припаси, вибухівку.

Особовий склад «100 ОМСБР Республіканської гвардії ДНР» та «6 батальйон територіальної оборони ДНР» використовує військову техніку та інше військове майно. Учасникам цього збройного формування присвоюються військові звання та вони призначаються на військові посади. За «100 ОМСБР Республіканської гвардії ДНР» та «6 батальйоном територіальної оборони ДНР» закріплено окремі знаки розрізнення, бойові прапори, бланки, печатки, військові квитки.

Керівниками ««100 ОМСБР Республіканської гвардії ДНР» та «6 батальйон територіальної оборони ДНР» визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставляться завдання щоденної діяльності, які полягають в збройному опорі правоохоронним органам України і Збройним Силам України, знищенні їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєнні інших тяжких і особливо тяжких злочинів.

Створення «100 ОМСБР Республіканської гвардії ДНР» та «6 батальйон територіальної оборони ДНР» не передбачено жодними нормативно-правовими актами України.

Згідно з ч. 6 ст. 17 Конституції України, на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

З огляду на вищевикладені обставини, «100 ОМСБР Республіканської гвардії ДНР» та «6 батальйон територіальної оборони ДНР» є не передбаченим законом збройним формуванням.

При цьому, ОСОБА_2 , будучи учасником не передбачених законом збройних формувань «100 ОМСБР Республіканської гвардії ДНР» та «6 батальйон територіальної оборони ДНР», з 04 квітня 2018 року до 12 липня 2020 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території Донецької області, брав участь у його діяльності відповідно до визначених за ним обов`язків, а саме: чинив збройний опір та незаконну протидію виконанню службових обов`язків співробітникам правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції та операції Об`єднаних сил, шляхом безпосередньої участі у бойових діях проти них; здійснював бойові чергування на позиціях «100 ОМСБР Республіканської гвардії ДНР» та «6 батальйон територіальної оборони ДНР» та у місцях його постійної дислокації; брав участь у проведенні військової, стройової та фізичної підготовки вказаного не передбаченого законом збройного формування.

12 липня 2020 року о 14:30 год. ОСОБА_2 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

13 липня 2020 року ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 110, ч.2 ст. 260 КК України.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вірно врахував те, що ОСОБА_2 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, що може викликати у підозрюваного бажання переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення можливого покарання. Крім того, правильно враховано те, що ОСОБА_2 зареєстрований та проживав до затримання на тимчасово непідконтрольній території України, а саме у місті Донецьку, що дає підстави вважати, що у разі обрання стосовно останнього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, він може вчинити спроби ухилення від кримінальної відповідальності шляхом виїзду на тимчасово непідконтрольну територію, та дає підстави вважати про можливість підозрюваним продовжити свою злочинну діяльність.

Також судом правильно враховано, те що на території міста Маріуполя у ОСОБА_2 відсутнє будь-яке місце проживання, що не дає можливості для застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Правильно враховано те, що підозрюваний перебуваючи не під вартою може вчинити спроби спотворення або знищення речей чи документів, які можуть мати істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Крім того, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_2 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім того, з ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_2 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Таким чином, оскільки відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки слідчий в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_2 на свободу в саме такий спосіб процесуального примусу.

Крім того, слідчим суддею суду першої інстанції прийнято до уваги положення ст.ст. 182, 183 КПК України та визначено необхідний і достатній розмір застави.

За таких обставин слідчий суддя вірно дійшов до висновку про застосування до ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, оскільки більш м`який запобіжний захід може не забезпечити відповідну процесуальну поведінку підозрюваного, запобігання перешкод слідству по справі та запобігання продовження злочинної діяльності.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи, які вказані в апеляційній скарзі захисника Сарбаш О.О. являються необґрунтованими та безпідставними, і на підставі цього задоволенню не підлягають. Крім того, наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом детального дослідження в ході розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції та слідчим суддею надано на них обґрунтовані і мотивовані відповіді. Нових доводів які-б не були предметом дослідження в суді першої інстанції захисником Сарбаш О.О. апеляційному суду не надано.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею суду першої інстанції розглянуто клопотання слідчого з дотриманням положень кримінального процесуального закону та прийнято законне та обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 309, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника Сарбаш О.О. залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 липня 2020 року, якою клопотання слідчого задоволено частково та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Маріупольський слідчий ізолятор» терміном на 60 днів, тобто до 09 вересня 2020 року, з визначення розміру застави в сумі 168160 гривень залишити без змін.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Судді: