Справа № 457/629/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/807/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження №0000106 від 19.03.2020 р. про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Стрий, Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_8

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 30 червня 2020 року,-

встановила:

вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 30 червня 2020 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначено йому узгоджене сторонами покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 25.02.2020 року і за сукупністю вироків остаточно призначено покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі.

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.

Згідно вироку суду, на початку березня 2020 року, перебуваючи у «Стрийському парку» Сихівського району міста Львова ОСОБА_6 , шляхом привласнення знайденого, з метою подальшого зберігання, без передбаченого законом дозволу придбав 90 патронів із маркувальними позначеннями в донній частині «60-90», які відповідно до висновку експертизи вогнепальної зброї та боєприпасів до неї є боєприпасами, патронами калібру 5,45 мм (5,45x39 мм), які призначені та придатні до стрільби із бойової нарізної вогнепальної зброї, автоматів та кулеметів Калашникова та подрібнену речовину світло-жовтого кольору, яка відповідно до висновку комплексної вибухо-технічної експертизи є тротилом та відноситься до вибухових речовин, вага якої становить 148 грам та які вподальшому перевіз із міста Львова до міста Трускавця Львівської області, де вказані боєприпаси та вибухову речовину ОСОБА_6 19 березня 2020 року без передбаченого законом дозволу переносив із собою у рюкзаку та які 11 год 10 хв 19 березня 2020 року були вилучені працівниками поліції в ході огляду місця події на вул. Шевченка у м. Трускавці Львівської області.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у придбанні та носінні боєприпасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

14 травня 2020 року між начальником Трускавецького відділу Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_6 в присутності захисника -адвоката ОСОБА_8 була укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України.

На вирок суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій вказує, що судом при призначенні йому покарання не враховано того, що він засуджений Галицьким районним судом м. Львова 27.05.2020 р. за ч.2 ст.15- ч.2 ст.185, ч.1 ст. 263 КК України.

Заслухавши доповідача, виступ обвинуваченого та захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, прокурора, який підтримав подану обвинуваченим апеляційну скаргу частково, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.4 ст. 404 КПК України внесення до апеляційної скарги змін, які тягнуть за собою погіршення становища обвинуваченого, за межами строків на апеляційне оскарження не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Згідно з ч.4 ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Відповідно до п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання" при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК України, до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком. Суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку. Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком в даному випадку, слід вважати покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 раніше судимий, згідно вироку Галицького районного суду м. Львова від 27 травня 2020 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України. Визнано ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Призначено ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі. Призначено ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді трьох років позбавлені волі. Призначено ОСОБА_6 покарання відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вищезазначених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді трьох років позбавлення волі. Призначено ОСОБА_6 остаточне покарання відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного даним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 25.02.2020 р., у виді трьох років та двох місяців позбавлення волі. До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_6 залишити попередній - тримання під вартою. Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 27.04.2020 року. Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.
Проте, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 не врахував вищенаведеного вироку.
Відповідно до п.3, 4 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч.1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи вищевказане, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню та відповідно слід призначити новий розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 в суді першої інстанції.

При новому розгляді суду необхідно розглянути справу відповідно до вимог КПК України, з врахуванням доводів, які наведені в апеляційній скарзі та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задоволити частково, вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 30 червня 2020 року відносно ОСОБА_6 скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_6 в суді першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4