Справа № 946/5221/20
Провадження № 1-кс/946/1751/20
У Х В А Л А

про арешт майна

25 серпня 2020 року слідча суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001009 від 20.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

І. Суть клопотання

1.1. 25.08.2020 року слідчий звернувся до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про накладення арешту на добровільно видані ОСОБА_5 USB колонку коричневого кольору марки SU-11та зарядний пристрій до нього.

1.2. Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.07.2020 року невстановлена особа проникла до будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , звідки таємно викрала майно ОСОБА_6 , чим спричинила йому майнову шкоду на загальну суму 1 000 гривень.

25.08.2020 року до Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_5 , жителя с. Броска Ізмаїльського району, про те, що він добровільно видає працівникам поліції для накладення арешту USB колонку коричневого кольору марки SU-11та зарядний пристрій до нього.

1.3. Вказані обставини органом досудового розслідування попередньо кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України.

1.4. Подане клопотання про арешт майна обґрунтовується тим, що добровільно видане майно має значення речових доказів по вищевказаному кримінальному провадженню, а також необхідне для проведення відповідних експертиз.

ІІ. Процедура

2.1. Під час розгляду клопотання про арешт майна повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалося.

2.2. Слідчий та прокурор просили розглянути клопотання без їх участі.

2.3. ОСОБА_5 та ОСОБА_7 подали заяву про розгляд клопотання без їх участі, проти накладення арешту на майно не заперечували.

ІІІ. Кримінальне процесуальне законодавство

Стаття 170. Накладення арешту на майно
1. Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. […]
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
2. Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів. […]
3. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. […]

Стаття 171. Клопотання про арешт майна
[…] 5. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Стаття 98. Речові докази
1. Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. […]

Стаття 173. Вирішення питання про арешт майна
1. Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. […]

ІV. Оцінка слідчого судді

4.1. Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, зважаючи на те, що зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.1 ст.98 КПК України та може бути використано як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173, 369-372 КПК України, -

У Х В А Л И Л А:

1. Клопотання слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001009 від 20.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, задовольнити.

2. Накласти арешт на добровільно видані ОСОБА_5 USB колонку коричневого кольору марки SU-11та зарядний пристрій до нього.

3. Ухвала підлягає негайному виконанню.

4. Копію ухвали про арешт майна невідкладно надіслати слідчому, прокурору та власнику майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з отримання її копії та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідча суддя: ОСОБА_1