Справа № 487/5035/19
Провадження № 1-кп/487/309/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві обвинувальний акт в кримінальному провадженні, що внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002254 від 05.06.2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Миколаєв, громадянина України, маючого базову середню освіту, не працюючого, студента третього курсу Миколаївського професійного суднобудівного ліцею імені Героя Радянського Союзу В.О. Гречишникова, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

05.06.2019 в період часу з 8-00 до 9-00 години, більш точного часу під час проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 реалізуючи свій раптово виниклий злочинний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, шляхом вільного доступу скориставшись відсутністю уваги з боку сторонніх осіб викрав мобільний телефон «Xiomi REDMI A6», заподіяв ОСОБА_7 , матеріальну шкоду в сумі 3000 гривень

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України посилаючись на те, що будучи неповнолітнім ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочин, щиро розкаявся, сприяв у розкритті злочину, добровільно відшкодував матеріальний збиток повному обсязі, за місцем навчання характеризується позитивно, вчинив злочин будучи неповнолітнім, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вказане свідчить проте, що подібна злочинна поведінка не є типовою для обвинуваченого та ця обставина певною мірою знижує суспільну небезпеку вчиненого злочину, у зв`язку з чим його виправлення можливе без застосування кримінального покарання. Вважав можливим застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у вигляді усного застереження та обмеження дозвілля й встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього строком на 1 рік щодо заборони відвідувати в нічний час з 22.00 до 06.00 годин кафе, дискотеки та інші розважальні заклади та залишати місце постійного проживання.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого просив про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та застосування до нього примусових заходів виховного характеру за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений не заперечував проти задоволення клопотання прокурора звільнення його від кримінальної відповідальності та застосування відносно нього примусових заходів виховного характеру.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного:
Згідно ч.1 ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
Відповідно до п. 1, 2 ч.2 ст.105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусовий захід виховного характеру у виді застереження та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього.
Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.
Таким чином, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, віднесено законом до категорії нетяжких злочинів, на момент вчинення злочину був неповнолітнім, щиро розкаявся у вчиненому, сприяв у розкритті злочину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем навчання характеризується позитивно, добровільно відшкодував матеріальний збиток повному обсязі, вказане свідчить проте, що подібна злочинна поведінка не є типовою для обвинуваченого та ця обставина певною мірою знижує суспільну небезпеку вчиненого злочину.
Тому враховуючи думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що є підстави для застосування до ОСОБА_4 заходів виховного характеру у вигляді застереження, обмеження дозвілля й встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього строком на 1 рік щодо заборони перебування із 22.00 год. до 06.00 год. поза межами свого місця мешкання та відвідувати кафе (бари), інші розважальні заклади.
Керуючись ст. 97, 105 КК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України на підставі ч.1 ст. 105 КК України.
Застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та обмеження дозвілля й встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього строком на 1 рік щодо заборони перебування із 22.00 год. до 06.00 год. поза межами свого місця проживання та відвідувати кафе (бари), інші розважальні заклади.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - в той же строк з з моменту вручення їй копії вироку.

СУДДЯ ОСОБА_1