КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 21 липня 2020 року, з використанням відеоконференцзв`язку з Київським СІЗО, де перебуває підозрюваний ОСОБА_5 , апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , та прокурора групи прокуратури Офісу Генеральної прокурора у кримінальному провадженні заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 Дніпропетровської області ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 червня 2020 року, відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Северинівка Макарівського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,
за участі: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 , застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 14 серпня 2020 року, одночасно визначено заставу в розмірі 3 000 000 грн., та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , та прокурор групи прокуратури Офісу Генеральної прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , кожен окрема, подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу.
Захисник ОСОБА_6 просить відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
Вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою.
На обґрунтування своїх вимог, посилається на те, що власник ПП «Ерідан» - ОСОБА_5 - реалізував своє право вибору управління господарською діяльністю компанії через уповноважену особу - директора, а тому відповідальність за укладення правочинів та відповідальність за виконання зобов`язань покладається на директора, а не на власника приватного підприємства.
Звертає увагу на те, що по кожному із інкримінованих епізодів ОСОБА_5 вбачається спір про право, а не умисне невиконання зобов`язання та свідоме привласнення чужого майна, а відтак інкримінована йому підозра є необґрунтованою, та відсутні підстави для задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у повному обсязі, і як наслідок порушення вимог кримінального процесуального закону слідчим суддею.
Окрім того, захисник вважає, що стороною обвинувачення не доведено жодного із ризиків передбачених ст. 177 КПК України. В порушення вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя не встановив, чому є недостатнім застосування до підозрюваного ОСОБА_5 такого запобіжного заходу, як особисте зобов`язання, особиста порука чи домашній арешт.
Також, наголошує на тому, що обрання альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 3 000 000 грн. є обтяжливим і непомірним для ОСОБА_9 , оскільки в нього відсутні акумульовані грошові кошти у такому розмірі.
Окрім того, слідчий суддя зобов`язав ОСОБА_5 утриматися від спілкування із ОСОБА_10 , якає цивільною дружиною підозрюваного та матір`ю його дітей.
На думку захисника, в порушення вимог ст. 178 КПК України, слідчим суддею не враховано характеризуючи дані про особу підозрюваного, який веде здоровий спосіб життя, не вживає алкогольних та наркотичних засобів, не судимий, має на утриманні матір пенсіонерку 1939 року народження, є батьком малолітніх дітей, військовим пенсіонером та учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, що підтверджується відповідними документами.
Відтак, тримання його під вартою із заставою не є співмірним запобіжним заходом, який обраний слідчим суддею незаконно та безпідставно, що, в свою чергу, свідчить про необхідність скасування ухвали, якою обрано такий запобіжний захід.
Окремо увагу апелянт звертає на те, слідчий суддя порушив принцип законності, оскільки обрання запобіжного заходу в закритому кримінальному провадженні є незаконним.
Так, постановою прокурора ОСОБА_11 від 24 червня 2015 року закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0007660 від 30 квітня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Однак, майже через рік, з незрозумілих підстав кримінальне провадження відновлено.
В апеляційній скарзі прокурор просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з одночасним визначенням застави в розмірі 7 323 368 грн. та покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою, через невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
До початку апеляційного розгляду, в судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор відмовився від поданої апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Якщо ухвала суду першої інстанції не була оскаржена іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 30 квітня 2013 року внесено до єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0007660, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 365-2 КК України.
21 травня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому в особливо великих розмірах, організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

06 червня 2020 року старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 , за погодженням прокурора групи прокурорів Офісу Генерального прокурора заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_7 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з одночасним визначенням застави в розмірі 3 484 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 7 323 368 грн. та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва вказане клопотання задоволено частково, застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 14 серпня 2020 року, одночасно визначено заставу в розмірі 3 000 000 грн., та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірено при розгляді клопотання. При цьому, допитано підозрюваного, заслухано думку прокурора, захисника, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Окрім того, слідчим суддею з`ясовано питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, вимогам передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, також враховано вагомість наявних доказів, які свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує, у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, слідчим викладено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують, всупереч доводам апеляційної скарги.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність підозрюваного до вчинення злочину, передбаченого ч. 4 190 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього одного з запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що при оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними («Боцано проти Франції»).

Окрім того, слідчим суддею визнано доведеним наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які зазначені у клопотанні слідчого.

Однак, з таким висновком слідчого судді колегія суддів не погоджується.

Враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше не судимий, веде здоровий спосіб життя, раніше не судимий, має на утриманні матір пенсіонерку 1939 року народження, є батьком малолітніх дітей, військовим пенсіонером та учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, що підтверджується відповідними документами, а також те, що в матеріалах справи відсутні дані, які свідчать, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_5 переховувався від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливав на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджав кримінальному провадженні іншим чином, продовжував вчиняти кримінальне правопорушення, колегія суддів вважає, що слідчим суддею безпідставно застосовано до підозрюваного винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з огляду на відсутність належного обґрунтування існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Відсутнє таке обґрунтування і в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не доведено належним чином наявність зазначених ризиків прокурором під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_5 найбільш суворий запобіжний захід, слідчим суддею не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вказаним ризикам, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання органу досудового розслідування про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 такого заходу забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки обставин необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого КПК України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає.

Відтак, ухвалу слідчого судді слід скасувати, та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який, як вважає колегія суддів, в повній мірі забезпечить запобігання настанню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

З урахуванням наведеного, ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 червня 2020 року підлягає скасуванню, як така, що постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону України, з постановленням нової ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту заборонивши йому цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки саме такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181,194, 199, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 червня 2020 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 14 серпня 2020 року, одночасно визначено заставу в розмірі 3 000 000 грн., та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 , - задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_1 .

Негайно доставити ОСОБА_5 , до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де звільнити з-під варти.
Зобов`язати підозрюваного з`являтися за кожною вимогою суду чи органу державної влади протягом дії запобіжного заходу.

Роз`яснити підозрюваному, що, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органів Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Крім того, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки:
- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду у визначений час;
- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, за виключенням надання медичної допомоги;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого групи слідчих у даному кримінальному провадженні.
Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладення згаданих обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, визначити до 14 серпня 2020 року.
Провадження за апеляційною скаргою прокурора групи прокуратури Офісу Генеральної прокурора у кримінальному провадженні заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 Дніпропетровської області ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 червня 2020 року, - закрити, у зв`язку відмовою від апеляційної скарги.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/824/3335/2020 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_12
Категорія ст. ст.183 КПК Доповідач: ОСОБА_1