Справа № 576/2440/19
Провадження № 1-кп/589/424/20
18 березня 2020 року
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 ,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
В судовому засіданні встановлено, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 , закінчується 21 березня 2020 року.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , мотивуючи вказане клопотання тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за який може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, при цьому у обвинуваченого відсутнє постійне джерело доходів. Крім цього існують ризики переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду та незаконного впливу на свідків.
Обвинувачений проти задоволення клопотання заперечував, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Захисник підтримав позицію свого підзахисного та просив застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши прокурора, захисника, обвинуваченого, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з п.4 ч. 2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Частиною 3 ст. 176 КПК України визначено, що суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
При цьому суд взяв до уваги, що відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, до взяття під варту офіційно не працював, не має постійного легального джерела доходів. Також встановлено, що обвинувачений не має міцних соціальних зв"язків: не одружений, дітей не має, з рідним братом стосунків не підтримує.
Захист пропонує застосувати цілодобовий домашній арешт, разом з тим, суду не надано доказів взяття іншими особами, зокрема, тітки, про яку зазначав обвинувачений, на себе обов`язку та їх можливості дбати про обвинуваченого під час цілодобового перебування останнього під домашнім арештом.
Сукупність вищезазначених обставин дає підстави вважати обґрунтованими і доведеними ризики, що ОСОБА_7 може впливати на свідків (які є його друзями та допит яких ще не проведено) та переховуватись від суду.
У зазначеному кримінальному провадженні обставини вчинення інкримінованого обвинуваченому злочину та дані про особу обвинуваченого свідчать про те, що існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи і вимагає застосування щодо обвинуваченого відповідного запобіжного заходу.
Зважаючи на вказане, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 - до 24-00 години 16 травня 2020 року
Керуючись ст.ст. ст. ст. 31, 177, 178, 183, 194, 369, 385 КПК України суд,
Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити строк застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 16 травня 2020 року включно.
Ухвала суду може бути оскаржена в частині продовження запобіжного заходу до Сумського апеляційного суду протягом 7 днів з дня проголошення, а для особи, яка тримається під вартою, з моменту її отримання в той же строк.

Повний текс ухвали виготовлено 23 березня 2020 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3