Справа № 156/1296/20
Номер провадження: 1-кп/156/41/21
У Х В А Л А

10 лютого 2021 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
законного представника потерпілої ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іваничі кримінальне провадження № 0000160 внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 02.06.2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,

в с т а н о в и в :
На розгляді в Іваничівському районному суді Волинської області перебуває обвинувальний акт, складений у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.
Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки ризики, визначені ст. 177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу, не відпали, а продовжують існувати і на стадії судового провадження (ризик можливого ухилення обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків, а також вчинення обвинуваченим нового злочину). Більш м`який запобіжний захід, аніж взяття під варту, не зможе запобігти і є недостатнім для запобігання ризикам, що продовжують існувати, є виправданим за наявності суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заперечили проти продовження строку тримання під вартою та просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки ОСОБА_5 немає наміру ухилятися від суду, хворіє, скаржиться на погане самопочуття, має постійне місце проживання, проживає разом з цивільною дружиною, є пенсіонером, а по даному кримінальному провадженню основні свідки судом вже допитані. Інші свідки показання суду по суті кримінального провадження не нададуть, а лише характеризуючі дані щодо обвинуваченого та його сім`ї.

Прокурор заперечив проти задоволення такого клопотання захисника посилаючись на те, що проживання обвинуваченого за однією адресою разом із матір`ю потерпілої, яка є свідком у справі, зважаючи на характер вчиненого кримінального правопорушення, є неприпустимим. Докази на підтвердження хвороби та поганого самопочуття ОСОБА_5 сторона захисту суду не надала. Окрім того зазначив, що оскільки в показаннях допитаних свідків містяться розбіжності, а в подальшому може виникнути потреба у їх додатковому допиті, тому неможливо допустити спілкування обвинуваченого із свідками.

Вислухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, законного представника, вивчивши матеріали кримінального провадження, оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного.
За вимогами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених частиною першою даної статті. Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачене ч. 4 ст. 152 КК України та відноситься до особливо тяжких.
Ухвалою слідчого судді Локачинського районного суду Волинської області від 30 жовтня 2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів по 28 грудня 2020 року включно, визначено розмір застави 120 (сто двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 263 640 грн. Зазначена ухвала набрала законної сили 05.11.2020 року. Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 28.12.2020 року дію запобіжного заходу продовжено до 25.02.2021 року включно.
Суд бере до уваги те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
З урахуванням вимог ч. 5 ст. 9 КПК України судом при вирішенні питання про запобіжний захід враховується практика Європейського суду з прав людини, згідно якої сама по собі тяжкість інкримінованого правопорушення не може бути підставою для обрання чи продовження дії запобіжного заходу, але, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції».
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». На підставі матеріалів судового провадження суд вбачає наявним у кримінальному провадженні ризик того, що, перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватися від суду, при цьому обґрунтованість цього ризику полягає в тому, що можливість призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років може викликати загрозу його втечі, про що також викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії».
На теперішній час з`ясування обставин справи та перевірка їх доказами судом ще не завершені, потерпіла та свідки обвинувачення не допитані, тому суд вважає таким, що зберігається також ризик можливого незаконного впливу з боку обвинуваченого на потерпілу та свідків, які мешкають з ним в одному населеному пункті.
Суд вважає наявним у кримінальному провадженні ризик можливого вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, оскільки характер і спосіб вчинення інкримінованих ОСОБА_5 дій свідчать про його підвищену суспільну небезпечність.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , наявність доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, враховуючи те, що обвинувачений є пенсіонером, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, майновий стан та ту обставину, що обвинувачений обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, раніше не судимий, враховуючи також існування вищезазначених ризиків та наявність обґрунтованої підозри, суд дійшов висновку, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які стали підставою для обрання та продовження у відношенні обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою не перестали існувати і на теперішній час, а саме: існує ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, і застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти цим ризикам, забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та забезпечити дієвість кримінального провадження.

Зважаючи на необхідність виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також те, що судом не встановлено підстав для зміни запобіжного заходу, стороною захисту не підтверджено, що більш м`які запобіжні заходи зможуть запобігти зазначеним ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Як вбачається із матеріалів клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину щодо вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.
Слідчим та прокурором у судовому засіданні не доведено, що ОСОБА_5 було вчинено такі дії відносно малолітньої ОСОБА_7 саме із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Пунктом 3 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі наведеного, враховуючи майновий та сімейний стан обвинуваченого, який є неодруженим, має утриманні трьох малолітніх дітей, пенсіонер, суд вважає, що застава у розмірі 120 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначена ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 30.10.2020 року, та попередньою ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області здатна забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України.

Окрім того, в судовому засіданні виникла необхідність в допиті малолітньої потерпілої ОСОБА_7 . Як встановлено в судовому засіданні, малолітня потерпіла ОСОБА_7 вилучена із сім`ї та на даний час перебуває у центрі екстреного реагування для матерів з дітьми при Міжнародній благодійній організації «Служба порятунку дітей» (Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, Київська область, Україна), що унеможливлює її безпосередню участь в судовому провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 354 Кримінального процесуального кодексу України, у випадках, коли це необхідно для об`єктивного зясування обставин та/або захисту прав малолітнього чи неповнолітнього свідка, за ухвалою суду він може бути допитаний поза залом судового засідання в іншому приміщенні з використанням відео конференції. Згідно ч. 3 ст. 354 Кримінального процесуального кодексу України, - допит малолітнього або неповнолітнього потерпілого проводиться з дотриманням правил, передбачених цією статтею.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин або проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого.

Суд вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, який наполягає на допиті потерпілої, законного представника потерпілої, які не заперечували щодо проведення допиту малолітньої потерпілої з іншого приміщення, враховуючи положення ч. 4 ст. 354 Кримінального процесуального кодексу України, вважає, що з метою об`єктивного з`ясування обставин кримінального правопорушення, захисту прав малолітньої потерпілої та унеможливлення психічного впливу на неї з боку інших учасників кримінального провадження, доцільно провести її допит поза залом судового засідання в іншому приміщенні з використанням відеоконференції, а саме з приміщення центру екстреного реагування для матерів з дітьми при Міжнародній благодійній організації «Служба порятунку дітей» (Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, Київська область, Україна).

Керуючись ст. ст. 42, 177, 178, 182, 183, 194, 318, 331, 336, ч. 4 ст. 354 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в :
Оголосити перерву у судовому засіданні до 13:30 год. 02 березня 2021 року.

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу задовольнити.
Продовжити запобіжний захід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 10 квітня 2021 року включно.
Розмір застави ОСОБА_5 , визначений ухвалою слідчого судді Локачинського районного суду Волинської області від 30.10.2020 року в розмірі 120 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 263 640 грн. залишити без змін.
Згідно з ч. 7 ст. 182 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному ухвалою про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
Заставу в розмірі 263 640 гривень внести на депозитний рахунок: , депозитний рахунок № UA 0002504, МФО 820172, банк ДКСУ м. Київ та надати суду документ, що це підтверджує.
У разі внесення застави, на обвинуваченого ОСОБА_5 покласти обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, зокрема:
1. прибувати за кожною вимогою суду;
2. не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;
3. повідомляти суд про зміну місця проживання.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та законному представнику потерпілої.

Копію ухвали направити до державної установи «Луцький слідчий ізолятор» для виконання.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Про дату наступного судового засідання повідомити потерпілу ОСОБА_7 за адресою її тимчасового місця перебування: Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, Київська область, Україна.

З метою захисту прав малолітньої потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 допит її під час судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, здійснювати поза залом судового засідання, в іншому приміщенні з використанням відеоконференції (дистанційне судове провадження) з приміщення центру екстреного реагування для матерів з дітьми при Міжнародній благодійній організації «Служба порятунку дітей» (Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, Київська область, Україна).

Зобов`язати центр екстреного реагування для матерів з дітьми при Міжнародній благодійній організації «Служба порятунку дітей» забезпечити участь педагога та/або психолога (за необхідності лікаря) для проведення допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Доручити центру екстреного реагування для матерів з дітьми при Міжнародній благодійній організації «Служба порятунку дітей» забезпечити проведення дистанційного судового засідання в режимі відеоконференції 13:30 год. 02 березня 2021 року. Учасникам кримінального провадження має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені КПК України. У разі неможливості виконання вимог даної ухвали повідомити про це суд до початку судового засідання.

Повторно викликати у судове засідання для допиту як свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які проживають за адресами, вказаними у реєстрі матеріалів досудового розслідування. Забезпечення явки свідків покласти на прокурора.

Ухвала в частині продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому підлягає негайному виконанню.

Ухвала суду в частині продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали. В іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду в частині продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1