Справа № 953/1583/21
н/п 1-кс/953/991/21
"02" лютого 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
підозрюваного - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.135, ч. 2 ст. 286 КК України, -
02.02.2021 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .
На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що ОСОБА_4 , 31 січня 2021 року, приблизно об 6:20, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим грубо порушив вимоги п.2.9 а) Правил дорожнього руху України, згідно до якого: «Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин», керував автомобілем FORD EDGE р.н. НОМЕР_1 та рухався по проспекту Петра Григоренка зі сторони Стадіонного проїзду в напрямку проспекту Московського.
Під час руху по вищевказаному проспекту, в районі будинку № 9/1, в порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України, згідно до якого: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», діючи необережно, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху та прийомів керування транспортним засобом, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.
Крім того, ОСОБА_4 , 31.01.2021, приблизно о 6:20, після наїзду на потерпілого ОСОБА_7 , в районі буд. АДРЕСА_2 , суб`єктивно усвідомлюючи, що своїми діями поставив потерпілого ОСОБА_7 в небезпечне для життя становище, нехтуючи моральними і правовими нормами, які передбачають надання допомоги людині, що перебуває у небезпечному для життя стані, та маючи можливість надати таку допомогу, зник з місця дорожньо-транспортної пригоди, свідомо залишивши потерпілого ОСОБА_7 в небезпечному для життя становищі.
Прокурор в судовому засіданні підтримав подане слідчим клопотання, просив про його задоволення.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні відмовився від дачі пояснень. Просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Захисник підозрюваного заперечував в судовому засіданні проти задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність підозри, відсутність ризиків, просив відмовити в задоволенні клопотання та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, та дослідивши надані матеріали, встановив наступне.
31.01.2021 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
31.01.2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
01.02.2021 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч.1 ст.135 КК України.
Сторона обвинувачення посилається на наступні докази, які на їх думку, свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме: протокол огляду місця ДТП від 31.01.2021; протокол огляду транспортного засобу а/м FORD EDGE р.н. НОМЕР_1 , на якому зафіксовані механічні пошкодження характерні для ДТП; протокол затримання водія ОСОБА_4 - протокол допиту свідка ОСОБА_8 ; протокол допиту свідка ОСОБА_9 ; протокол допиту свідка ОСОБА_10 ; висновок результатів наркологічного огляду ОСОБА_4 .
Зазначені докази, на думку слідчого судді, свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.135, ч. 2 ст. 286 КК України.
Слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваним: переховуватись від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Однак, враховуючи існування зазначених ризиків, та з метою їх запобігання, а також забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, враховуючи, що дії ОСОБА_4 вчинені проти безпеки руху та експлуатації транспорту, та проти життя та здоров`я особи, у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 , а також залишення потерпілого без допомоги, в небезпечному для життя стані, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вказані обставини унеможливлюють запобігання зазначеним ризикам, шляхом обрання більш м`яких запобіжних заходів.
Наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, на які посилається захисник, хоча і заслуговують на увагу, проте суттєво ризики у кримінальному провадженні не зменшують.
Так, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Що стосується оцінки доводів захисника щодо відсутності ризиків у кримінальному провадженні, слідчий суддя зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, спростовує доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК України, та можливість застосування до підозрюваного іншого менш суворого запобіжного заходу.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Крім того, слідчий суддя відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 .
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів до 31.03.2021 року, без визначення застави.
Зобов`язати старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ Національної поліції України в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_4 про взяття під варту останнього.
Встановити строк дії ухвали до 31.03.2021 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1