Справа № 645/3548/20
Провадження № 1-кп/645/371/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2021 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Харкова клопотання захисника обвинуваченого про часткове скасування арешту та повернення арештованого майна у кримінальному провадженні № 0000836 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.
В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, яким просить частково скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.04.2020 року на майно, а саме: автомобіль «Mercedes Bens CLK240», кузов НОМЕР_1 , сірого кольору, номерні знаки НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на даний автомобіль, ключі з брелком від автомобіля та поліс обов`язкового страхування NAP 7166132, у зв`язку з тим, що в такому заході забезпечення кримінального провадження відпала потреба. В обґрунтування клопотання зазначалося, що вищевказаний автомобіль згідно довіреності перебував у розпорядженні його батька ОСОБА_6 , тоді як обвинувачений користувався автомобілем деякий час на підставі переданого йому свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Таким чином, арешт було накладено на майно третіх осіб без їх відома. Також зазначалося, що мотивуючи клопотання слідчий зазначав про необхідність арешту майна, оскільки вилучені речі можуть зберігати сліди вчинення кримінального правопорушення, що має значення для досудового розслідування. Також зазначав, що планує використовувати майно в якості доказів, а тому арешт матиме важливе значення для встановлення істини під час досудового розслідування. Наразі, автомобіль, яким на законних підставах до арешту розпоряджався ОСОБА_6 та належить литовській фірмі «ІІ Falkoauto», необґрунтовано утримується на території Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області. Позбавлення ОСОБА_6 права користування автомобілем та можливості повернути литовській фірмі «ІІ Falkoauto» майно чи розпорядитись ним в інший спосіб є очевидно недопустимим ступенем втручання у їх права і свободи.
На підставі викладеного до суду було подано відповідне клопотання.
Дане клопотання підтримано обвинуваченим ОСОБА_5 .
Прокурор проти задоволення клопотання заперечувала, зазначаючи, що даний автомобіль є речовим доказом по справі, на теперішній час, існує необхідність в його арешті, підстави для скасування відсутні.
Суд вислухавши захисника, обвинуваченого, прокурора, дослідивши матеріали додані до клопотання про скасування арешту, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, які зокрема можуть бути у виді арешту майна.
Згідно ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливою конфіскації майна. Завдання арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення : збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення ( цивільний позов ), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Приписами ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.04.2020 року, накладено арешт на майно, тимчасово вилучене під час огляду місця події 23.04.2020 року, зокрема, автомобіль «Mercedes Bens CLK240», кузов НОМЕР_1 , сірого кольору, номерні знаки НОМЕР_3 (Lt), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на даний автомобіль, ключі з брелком від автомобіля та поліс обов`язкового страхування NAP 7166132.
В ухвалі слідчого суду зазначалося, що постановою слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області від 23.04.2020 року вищевказане майно визнано речовими доказами. Крім того, вказувалося, що це майно має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
При вирішенні питання про накладення арешту, слідчий суддя керувався положеннями ст.ст. 170 -173 КПК України.
Відповідно до ст.ст.22,26 КПК України, кримінальний процес є змагальним і диспозитивним, що полягає у вільному подані учасниками процесу до суду доказів на підтвердження своєї позиції та захисту своїх інтересів.
Заявляючи клопотання про скасування арешту, заявник не надав доказів на підтвердження того, що станом на теперішній час у застосуванні арешту вказаного автомобіля відпала потреба або що арешт накладено необґрунтовано.
Суд вважає, що зняття арешту може ускладнити розгляд справи, а станом на день розгляду клопотання не відпали підстави накладення арешту на вказаний автомобіль, який є речовим доказом, а тому клопотання задоволенню не підлягає.
Всі питання щодо речових доказів суд вирішує при ухваленні вироку, відповідно до вимог ст. 374 КПК України та згідно ч.4 ст. 174 КПК України вирішує питання щодо скасування арешту майна.
Керуючись ст. ст.98, 131, 170,174,350 КПК України, суд, -

постановив:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про часткове скасування арешту та повернення арештованого майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали проголошено 20.01.2021 року о 15-00 годині.

Головуючий суддя