Справа №463/5141/20
Провадження №1-кс/463/2958/20
У Х В А Л А

11 вересня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі слідчого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

скаржників - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, що полягає у невнесенні відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань та про зобов`язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в :

скаржники звернулась із скаргою до слідчого судді на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, що полягає у невнесенні відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань та про зобов`язання до вчинення дій.

Скаргу обґрунтовують тим, що 29.05.2020р. Прокуратурою Львівської області їх повідомлення про кримінальне правопорушення, допущене слідчим, направлено на розгляд до суб`єкта оскарження за підслідністю. Однак уповноваженою особою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові інформація в ЄРДР не внесена. Вважають, що уповноваженою особою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові допущено бездіяльність, так як, слідчий невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відомості до ЄРДР та розпочати розслідування, а тому звернулися із скаргою до суду.

В судовому засіданні скаржники підтримали скаргу з мотивів викладених у такій. Пояснили, що їхнім зверненням про вчинення злочину являється повідомлення адресоване прокурору Львівської області, яке написане на скарзі адресованій в Шевченківський районний суд м. Львова. (а.с. 3). Повідомили, що на їх погляд слідчий ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення передбачені ст. 364, 382 КК України в зв`язку з необґрунтованим винесенням процесуальних рішень, які неодноразово скасовувались в судовому порядку. Також просять додатково врахувати долучену ОСОБА_4 ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова відповідно до якої постанову слідчого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0002721 від 13.08.2019 скасовано. Вважають, що це також свідчить про вчинення слідчого ОСОБА_5 кримінальних правопорушень передбачених ст.ст.364, 382 КК України.

Суб`єкт оскарження в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду скарги повідомлений належним чином, жодних пояснень на адресу суду не скерував.

У відповідності до вимог ст. 306 КПК відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення скаржників, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Із змісту п.1 ч.1 ст.303 КПК України випливає, що в ході розгляду даної скарги слідчий суддя перевіряє наявність чи відсутність бездіяльності слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до п.4 ч.5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Таким чином, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

З наведених положень вбачається, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне порушення.

З об`єктивної сторони злочин ч. 1 ст. 364 КК України може мати такі форми: 1) зловживання владою, що завдало істотної шкоди; 2) зловживання службовим становищем, що завдало істотної шкоди. Зловживання владою або службовим становищем визнається злочином за наявності трьох спеціальних ознак в їх сукупності:1) використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби; 2) вчинення такого діяння з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб; 3) заподіяння такими діями істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб. Відсутність однієї із зазначених ознак свідчить про відсутність складу злочину, передбаченого ст. 364 КК України.

Жодних даних, які б свідчили про наявність описаних вище елементів вказаного складу злочину та завдання шкоди у визначеному розмірі скаржниками не наведено.

Також у судовому засіданні скаржник пояснили, що слідчим ОСОБА_5 вчинено злочин передбачений ст.382 КК України, оскільки було неодноразово скасовано його постанови про закриття у кримінальному провадженні №0002721 від 13.08.2019 та не виконано належним чином ухвал слідчих суддів. Однак, як вбачається із копій ухвал слідчих суддів Шевченківського районного суду м. Львова, які додано до матеріалів скарги, вказаними рішенням жодні обов`язки на слідчого Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 не покладались, а лише скасовано винесені ними постанови.

Отже, мотиви заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зводяться до непогодження із процесуальними рішеннями та діями слідчого, а також до власних припущень, що не може слугувати підставою для внесення відомостей до ЄРДР.

Враховуючи зміст заяви скаржників до ТУ ДБР розташованого у м. Львові вважаю, що звернення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 29.05.2020 скероване до Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого в м. Львові, не містить жодної інформації, яка б вказувала на наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення слідчим Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 злочинів передбачених ст.364, 382 КК України. Отже, дане звернення не являється повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення, в зв`язку з чим не породжує передбачені ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язки слідчого, щодо внести відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Беручи до уваги вказані вимоги КПК України та встановлені в судовому засіданні обставини в задоволенні скарги слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 9, 26, 214, 303-307, 309, 372 КПК України, суд-

п о с т а н о в и в:

відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, що полягає у невнесенні відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань та про зобов`язання до вчинення дій.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено та підписано - 14 вересня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1