28 липня 2020 року Справа № 638/8224/20
Провадження № 1-в/638/447/20
28 липня 2020 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
адвоката - ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
представника колонії ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові в режимі відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_3 про визнання дій адміністрації Державної установи «Олексіївська виправна колонія № 25» неправомірними та зобов`язання надати побачення в порядку п. 13-1 ч. 1 ст. 537 КПК України, -
В провадженні судді Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотанням адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_6 про визнання дій адміністрації ДУ «Олексіївська виправна колонія № 25» неправомірними та зобов`язання надати побачення в порядку п. 13-1 ч. 1 ст. 537 КПК України, обґрунтовуючи тим, що 06.06.2020р. він приїхав до ДУ «Олексіївська виправна колонія № 25» для конфіденційного побачення з засудженим ОСОБА_6 , але всупереч вимог КВК України, а саме ч. 2 ст. 110, адміністрація колонії дозволила адвокату побачення з засудженим тільки через розмежувальне захисне скло з застосування переговорного пристрою. Адміністрація колонії вимоги, щодо забезпечення конфіденційного побачення відмовилася виконувати, посилаючись на епідемію короновірусу.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити, доповнивши, що засуджений відбуває покарання в ДУ «Олексіївська виправна колонія № 25» і після подій, які відбулися в установі ТУ ДБР у м. Полтаві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження щодо неправомірних дій установи, в якому ОСОБА_6 є потерпілим, не надавши суду відповідні докази.
Прокурор заперечував проти клопотання адвоката, мотивуючи тим, що ДУ «Олексіївська виправна колонія № 25» діяла у відповідності до внутрішнього наказу, який регулює відвідування засуджених у період карантину, і адвокатом не надано підтверджень того, що його розмову з засудженим прослуховували та таємно записували відео або звукозапис.
Представник колонії також заперечував проти клопотання адвоката, вказуючи на те, що в кімнатах для побачення не встановлено техніку для прослуховування та відеозапису, під час побачення адвоката з засудженим ніхто з адміністрації не був присутній, адвоката не було ознайомлено з наказом установи щодо відвідування засуджених у період карантину, але на сайті міністерства та установ у вільному доступі розміщені накази щодо порядку відвідування засуджених у період карантину до того ж ОСОБА_6 не виказував свої зауваження, щодо побачення з адвокатом через розмежувальне скло.
Засуджений підтримав клопотання адвоката та просив його задовольнити.
Суд, вислухавши клопотання адвоката, думку учасників судового провадження, приходить до наступних висновків:
У відповідності до ч. 3 ст. 110 КВК України, для одержання правової допомоги за письмовою заявою засуджених, їхніх близьких родичів, громадських організацій засудженим надається побачення з адвокатом або іншим фахівцем у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. За бажанням засудженого або адвоката чи іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, побачення можуть надаватися наодинці. Побачення надається адміністрацією колонії при пред`явленні адвокатом ордера або договору про надання правової допомоги, а іншим фахівцем у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, іншого відповідного документа, а також документів, що посвідчують їх особу. Кількість і тривалість таких побачень не обмежена.
Засудженому забезпечується можливість спілкування з адвокатом та іншим фахівцем у галузі права в приміщенні без суцільного розмежуючого захисного скла за їхньою згодою .
Тобто дійсно, адміністрацією ДУ «Олексіївська виправна колонія № 25» в порушення абзацу 2 ч. 3 ст. 110 КВК України не надано побачення за вимогою без розмежувального скла та не ознайомивши адвоката з наказом, який направлений на попередження розповсюдженню короновірусу в установі.
Але зважаючи на те, що адвокат звернувся до суду з клопотанням в порядку ст. 537 КПК України, яка регулює питання, які вирішуються судом під час виконання вироків, наполягаючи в судовому засіданні, що ОСОБА_6 знаходить в установі виконання покарання, відбуваючи покарання. Однак в договорі про надання правової допомоги від 03.06.2020р в пунктах 2.1, 2.2 вказано характер доручення, а саме, що «за цим договором Адвокат має право виконувати обов`язки представника Клієнта як потерпілого у кримінальних провадженнях…». Таким чином зазначене клопотання стосується кримінального провадження, в якому ОСОБА_6 є потерпілим, і водночас не має відношення до виконання вироку, за яким останній відбуває покарання.
За таких обставин суд позбавлений можливості вирішити заявлене адвокатом клопотання саме в порядку ст. 537 КПК України, оскільки в такому разі оскарження дій або бездіяльності установи можливо лише в порядку виконання вироку.
Суд вважає, що захисником невірно обрано спосіб захисту прав засудженого ОСОБА_6 .
Враховуючи викладене, суд відмовляє в задоволенні клопотання адвоката.
На підставі викладеного та керуючись ст. 537 КПК України, суддя -
В задоволенні клопотанням адвоката ОСОБА_3 про визнання дій адміністрації Державної установи «Олексіївська виправна колонія № 25» неправомірними та зобов`язання надати побачення в порядку п. 13-1 ч. 1 ст. 537 КПК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з моменту проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1