В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2021 р. Справа153/1800/20

Провадження1-кп/153/130/20-к

Ямпільський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Ямпіль Вінницької області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000054 від 04.11.2020 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с.Михайлівка Ямпільського району Вінницької області, місце проживання АДРЕСА_1 , громадянина України, заняття не працює, сімейний стан - не одружений, освіта повна середня, раніше відповідно до ст.89 КК України не судимий, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Близько 20 години 00 хвилин 02.11.2020, в приміщенні кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване по АДРЕСА_2 , між ОСОБА_4 та його знайомою ОСОБА_5 на побутовому ґрунті виникла словесна суперечка. Під час вказаної суперечки у ОСОБА_4 виник прямий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно, протиправно, кулаком лівої руки наніс один удар в обличчя ОСОБА_5 , чим заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці верхньої та нижньої повіки лівого ока.
Продовжуючи свою протиправну поведінку, ОСОБА_4 , перебуваючи на вулиці поряд з вказаним кафе, схопив за верхній одяг ОСОБА_5 , внаслідок чого остання впала на землю, та лівою ногою наніс один удар в обличчя ОСОБА_5 , чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці верхньої та нижньої повіки правого ока.
Згідно висновку судово-медичного експерта Ямпільського районного відділення судово-медичної експертизи №77 від 04.11.2020 тілесні ушкодження ОСОБА_5 у вигляді: синця в ділянці верхньої та нижньої повіки правого ока, синця в ділянці нижньої повіки лівого ока, які по ступенню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не прибула. 24.12.2020 за вх.№7852 до суду надійшла заява від потерпілої ОСОБА_5 про розгляд справи без її участі. В заяві потерпіла зазначила про те, що обвинувачення підтримує, стосовно міри покарання покладалася на розгляд суду.
Судом на підставі ст.325 КПК України ухвалено про проведення судового розгляду кримінального провадження без участі потерпілої ОСОБА_5 , оскільки це не порушує кримінального процесуального законодавства та не перешкоджає здійсненню судового розгляду, судом визнано можливим з`ясувати усі обставини справи під час судового розгляду без участі потерпілої.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального проступку визнав повністю, своїми показаннями повністю підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, підтвердив місце, час та обставини вчинення кримінального проступку, зазначив, що він двічі вдарив потерпілу та один раз штовхнув, в скоєному щиро розкаявся. Просив суд суворо не карати його.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності його позиції немає.
Досліджені та проаналізовані зібрані по справі докази, тобто фактичні дані, які містяться в показаннях обвинуваченого, їх об`єктивна оцінка з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, передбачених ст.368 КПК України, дають підставу суду вважати про обґрунтованість пред`явленого органами досудового розслідування обвинувачення ОСОБА_4 .
Оцінюючи усі докази в їх сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 встановленою, а його дії кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України, тобто, умисне легке тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, так і особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у скоєному, раніше відповідно до ст.89 КК України не судимий, що підтверджено даними, які містяться у вимозі про судимості, виданої Ямпільським ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області, вих.№7447/227 від 05.11.2020, задовільно характеризується по місцю проживання, що підтверджено довідкою-характеристикою №464 від 05.11.2020, виданою Михайлівською сільською радою, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що підтверджено довідкою №01-4-1320 від 09.11.2020, виданою КНП «Ямпільська центральна районна лікарня».
Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , є щире каяття, що виразилося у критичній оцінці обвинуваченим своєї злочинної поведінки шляхом визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за правилами ст.ст.50, 65 КК України, суд обирає покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 та відсутність обтяжуючих обставин, так і особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, а також думку сторони обвинувачення та самого обвинуваченого, а тому має підстави застосувати відносно нього міру покарання у виді штрафу грошового стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в особливій частині КК України, з урахуванням положень ч.2 ст.53 КК України. Суд визнає достатнім для досягнення мети покарання, призначити штраф у розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.125 КК України, а саме: п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався, підстави для його застосування відсутні.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлено.
Керуючись ст.ст.349, 368-371, 373-374, 381, 382, 392-393, 395 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Ямпільський районний суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1