Справа № 675/1409/20
Провадження № 1-кп/675/137/2020
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" вересня 2020 р. м.Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому судовому засіданні в залі суду в м.Ізяслав кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000169 від 13.06.2020 року, про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ст.Безрічна Оловянинського району Читинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
12 червня 2020 року, близько 23 години 30 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись у будинку АДРЕСА_2 , вступив у словесну суперечку із ОСОБА_4 .
Під час суперечки, діючи умисно, з мотивів раптово виниклих неприязних відносин та з метою спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, із прикладанням фізичної сили, ОСОБА_6 наніс послідовно ОСОБА_4 один удар кулаком правої руки у ділянку лівого ока та один удар кулаком правої руки у ділянку лобу справа, внаслідок чого ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді синця під лівим оком, синця в лобній ділянці голови справа, які, відповідно до висновку судово-медичної експертизи, відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразилися в спричиненні легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнав повністю, не оспорюючи зазначені обставини його вчинення.
Суд, враховуючи визнання вини обвинуваченим, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та вирішив обмежитись допитом потерпілої, обвинуваченого, перевіркою обставини щодо вчинення кримінального правопорушення в присутності дитини та дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченого.

При цьому суд виходить з того, що ОСОБА_6 не має будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення та зміст викладених фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість у подальшому оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, що підтвердив в судовому засіданні, відтак відсутні сумніви щодо добровільності та істинності позиції обвинуваченого з цього питання.

Так, обвинувачений дав суду покази, що з ОСОБА_4 з 2017 року по 2020 рік включно проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.
12.06.2020 року, приблизно о 23 год. 30 хв., між ним та потерпілою відбулася сварка через те, що він приїхав із заробітків та не привіз грошей. Під час конфлікту він наніс ОСОБА_4 кулаком правої руки один удар у ділянку лівого ока та один удар у ділянку лоба справа. У вчиненому розкаюється, зазначаючи, що не повинен був бити жінку.
Цивільний позов визнав частково, вважав достатнім розміром відшкодування заподіяної потерпілій моральної шкоди буде 1000 грн.
Потерпіла ОСОБА_4 підтвердила викладені вище обставини нанесення їй двох ударів ОСОБА_6 , внаслідок яких вона отримала тілесні ушкодження у вигляді синців під лівим оком та на лобній частині голови справа. Удари обвинуваченим їй були нанесені в присутності її двох неповнолітніх дітей. Також зазначила, що з обвинуваченим дійсно протягом тривалого часу перебували у фактичних шлюбних відносинах, проживали разом з її дітьми.
Позовні вимоги щодо стягнення з обвинуваченого моральної шкоди в сумі 15000 грн. підтримала в повному обсязі, вказала, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого зазнала фізичного болю та приниження, адже ОСОБА_6 , будучи набагато сильнішим за неї, розуміючи, що вона не в змозі захистити себе, наніс удари в обличчя.
Ступінь тяжкості отриманих потерпілою тілесних ушкоджень підтверджується висновком судово-медичної експертизи №298 від 15.06.2020 року, згідно якого у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження відносяться до категорії легкого ступеня тяжкості.

Факт нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченим потерпілій в присутності дітей підтверджено допитаним в присутності психолога неповнолітнім свідком ОСОБА_7 , який вказав, що він разом із братом ОСОБА_8 , якому виповнилось 9 років, знаходились в кімнаті, де ОСОБА_6 наніс удари в обличчя його матері ОСОБА_4 .

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, який згідно із ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який є раніше не судимим, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, що підтверджується довідками з КНП «Ізяславська ЦРЛ», за рапортом характеристикою дільничного офіцера поліції характеризується задовільно, офіційно не працевлаштований, хоча працює неофіційно, на обліку в органі з питань пробації не перебуває.

Обставинами, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно зі ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у близьких відносинах, та вчинення кримінального правопорушення в присутності дитини.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, ставлення обвинуваченого до вчиненого, як такого, що розкаявся, наявність як пом`якшуючих обставин, так і обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.125 КК України.
На думку суду, таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Що ж стосується цивільного позову, пред`явленого ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди в сумі 15000 грн., то слід зазначити наступне.

ОСОБА_4 в обґрунтування поданого позову зазначає, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 вона зазнала фізичного болю та значного морального приниження. Так, цивільний відповідач, будучи чоловіком, усвідомлюючи, що вона не зможе захистити себе від його посягань, скористався цим та у присутності двох її дітей 9 та 14 років наніс удари їй в обличчя.

Через зазначені обставини був порушений звичний уклад її життя, вона постійно відчуває тривогу за себе та дітей, боїться, що подібне може повторитися.

Від відповідача відзив на позовну заяву не надходив. В судовому засіданні він цивільний позов визнав в частині стягнення з нього 1000 грн. моральної шкоди.

Відповідно до вимог ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а відповідно до п.п.1, 2 ч.2 цієї ж статті моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.
Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичні особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
При вирішенні цивільного позову, суд приймає до уваги, що моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки немає і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою. Тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз та не може бути джерелом збагачення.
Суд вважає, що вчиненим ОСОБА_6 кримінальним проступком потерпілій була нанесена моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та душевних стражданнях.
При визначені її розміру, суд враховує всі обставини справи, характер та глибину душевних страждань потерпілої, що призвело до порушення нормального ритму життя.
Також судом береться до уваги той факт, що ОСОБА_6 вчинив кримінальний проступок, він є особою працездатного віку, хоча і неофіційно, але працює.
Таким чином, цивільному позивачу нанесено моральну шкоду, розмір відшкодування якої, зважаючи на глибину та тривалість перенесених страждань, пов`язаних з наслідками вчиненого кримінального правопорушення, виходячи з вимог розумності і справедливості, з врахуванням роз`яснення, викладеного у п.п.3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», слід визначити в розмірі 7000 грн., які необхідно стягнути з цивільного відповідача на користь цивільного позивача.
Речові докази та судові витрати в справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.349 ч.3, 368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 14.03.2002 року Ізяславським РВ УМВС України в Хмельницькій області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , податковий номер НОМЕР_2 , моральну шкоду в розмірі 7000 (сім тисяч) гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Ізяславський районний суд Хмельницької області до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому, потерпілій, її представнику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1