У Х В А Л А

09.11.2020 року м.Мостиська

єун 452/3037/15-к
провадження №1-кп/448/14/20
Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська кримінальне провадження за №90000961, внесене до ЄРДР 11.09.2014 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, -

учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
потерпілий ОСОБА_5 , - не з`явився,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
його захисник адвокат ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и в:

В провадженні Мостиського районного суду Львівської області знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

На адресу суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 , в якому він просить про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 , як і його підзахисний вимоги клопотання підтримав.

Прокурор висловив думку, що у задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, на даний час не минули, так як злочин, вчинення якого інкримінують обвинуваченому є тяжким, що в свою чергу згідно вимог ст.49 КК України унеможливлює звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Потерпілий ОСОБА_5 , у судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи наявна від нього заява про проведення судового засідання за його відсутності. Проти задоволення клопотання заперечив надавши письмову заяву.

З`ясувавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

Як визначено в ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Пленум Верховного Суду України в постанові №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" роз`яснив, що закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч.1 ст.44 КК України.

Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті.

Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).

Із матеріалів справи встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.187 КК України, - 10 вересня 2014 року.

Відповідно до положень ст.12 КК України, вказаний злочин (ч.2 ст.187 КК України) відноситься до тяжких злочинів.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, строки давності по вказаному злочину, відповідно до ст.49 КК України, на даний час не спливли.

З огляду на вищезазначені положення чинного процесуального законодавства, суд переконаний, що відсутні підстави передбачені ст.49 КК України для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 , від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, а тому в задоволенні клопотання такого слід відмовити, з наведених вище мотивів та підстав.

Керуючись ст.ст. 284, 286 КПК України, ст.ст. 44, 49 КК України, суд, -

постановив:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1