ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2837/20 Справа № 201/4716/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_8 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2020 року про повернення обвинувального акта щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Горлівка Донецької області, громадянки України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2020 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 повернено прокурору для виконання вимог ст. 302 КПК України.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що всупереч вимогам п. 3 ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта прокурором не додані матеріали досудового розслідування, що перешкоджає суду встановити обставини, які не оспорюються учасниками провадження.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор вказує на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Прокурор вважає, що рішення суду не відповідає положенням ст. 314 КПК України, якими не передбачено повернення обвинувального акта для виконання вимог ст. 302 КПК України. Прокурор зазначає, що суд мав право застосувати положення ч. 3 ст. 382 КПК України та у відповідності з вимогами ст. 314 КПК України провести підготовче судове засідання. Окрім цього, прокурор звертає увагу суду на те, що 13 серпня 2020 року за письмовим клопотанням прокурора до раніше направленого обвинувального акта долучено матеріали на 125 арк., проте, незважаючи на ці обставини, судом ухвалено оскаржуване рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, захисника, який просив ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до таких висновків.
Відповідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На переконання колегії суддів, наведеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.
Згідно ст. 302 КПК України, встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний роз`яснити підозрюваному, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Крім того, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний впевнитися у добровільності згоди підозрюваного, потерпілого та представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
До обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані:
1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;
2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;
3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що прокурором в порядку ст. 302 КПК України було направлено до суду обвинувальний акт щодо ОСОБА_10 .
Разом із цим, до обвинувального акта прокурором не було долучено матеріали досудового розслідування.
Посилаючись на ці обставини, суд повернув обвинувальний акт прокурору, роз`яснивши останньому обов`язок виконання п. 3 ч. 3 ст. 302 КПК України.
З наведеними висновками погоджується й суд апеляційної інстанції.
Так, прийнятим Законом України 2617-VIIІ від 22.11.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 01 липня 2020 року впроваджено інститут спрощеного провадження.
Цими змінами суду надано можливість здійснення судового розгляду без виклику осіб, керуючись виключно наданими стороною обвинувачення письмовими доказами, за для забезпечення швидкого розгляду проваджень, які не є складними та не потребують у зв`язку з цим застосування звичної процедури.
Основною умовою розгляду провадження в спрощеному порядку є наявність у суду документів, на підставі яких він може ухвалити кінцеве рішення.
З оскаржуваного рішення вбачається, що прокурор не долучив до обвинувального акта матеріали досудового розслідування, внаслідок чого позбавив суд можливості застосувати визначену законом процедуру.
Вирішуючи питання законності підстав повернення у зв`язку з цим обвинувального акта прокурору, колегія суддів зазначає наступне.
Так, згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що кримінальний процесуальний закон визначає вимоги до обвинувального акта лише у статті 291.
Разом із цим, ст. 314 КПК України передбачає, що рішення про повернення обвинувального акта може бути ухвалено виключно на стадії підготовчого судового засідання.
Незважаючи на вказані обмеження, колегія суддів вважає, що в такому разі, слід керуватись вимогами ч. 6 ст. 9 КПК України, якими визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу, до яких, зокрема, відноситься законність.
На переконання колегії суддів, за цих обставин, судом обґрунтовано застосовано аналогію закону, оскільки інше рішення, окрім як повернення обвинувального акта прокурора у зв`язку з порушення ч. 3 ст. 302 КПК України, судом ухвалено бути не може.
Хоча й законом прямо не передбачено повернення акта з цих підстав, проте вказана бездіяльність прокурора перешкоджатиме дієвості інституту спрощеного провадження.
Щодо доводів прокурора про те, що суд повинен був призначити підготовче судове засідання з метою усунення будь-яких протиріч, то вони не заслуговують на увагу, оскільки у відповідності з вимогами ч. 3 ст. 382 КПК України це є виключно правом суду. До того ж, призначення акта до розгляду у зв`язку з невиконанням прокурором вимог закону змусить суд здійснити розгляд провадження у загальному порядку, що не сприятиме здійсненню правосуддя у розумний строк, як це передбачено ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод.
Не є обґрунтованими й доводи прокурора про те, що ним було додатково направлено матеріали досудового розслідування. Як вбачається з матеріалів провадження, ці документи були отримані судом після ухвалення оскаржуваного рішення, про що складено відповідний акт.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, яке скасуванню з викладеним в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.
Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2020 року про повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_9 прокурору залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і не підлягає оскарженню.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4