Номер провадження: 11-сс/813/1433/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
08.09.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 к
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
перекладача ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора прокуратури Одеської області ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.08.2020 року, якою задоволено клопотання слідчого ОВС СВ УСБ України в Одеській області ОСОБА_11 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні №0000107 від 11.08.2020 року,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_12 , ( ОСОБА_13 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Асеновград, Республіка Болгарія, громадянина Болгарії, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України, -
встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.08.2020 рокубуло задоволено клопотання слідчого ОВС СВ УСБ України в Одеській області ОСОБА_11 , у кримінальному провадженні №0000107 від 11.08.2020 року,та до підозрюваного ОСОБА_12 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначеним розміром застави у розмірі 219700 грн., так як слідчий суддя прийшов до висновку про те, що прокурором доведена наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також доведена наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ст.177 КПК України та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою для забезпечення кримінального провадження.
Зміст вимог апеляційних скарг.
В апеляційній скарзі прокурор прокуратури Одеської області ОСОБА_10 просить ухвалу слідчого судді скасувати частково та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити у повному обсязі, визначити заставу в розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки слідчий суддя при визначенні розміру застави не врахував, що встановлений розмір застави не забезпечить запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, наявність яких була встановлена в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, а також не забезпечить належної процесуальної поведінки, оскільки є занадто маленьким та не відповідає тяжкості та обставинам вчиненого злочину, зокрема, вартість партії кокаїну, яку намагався перевезти ОСОБА_8 , становить 2000000 грн.
ОСОБА_8 є громадянином Болгарії, власного житла, місця реєстрації, місця роботи та соціальних зв`язків на території України не має, в Україну він прибув на нетривалий час і підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.
Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

В рішенні «Єлоєв проти України» Європейський суд з прав людини вказує на те, що пункт 4 статті 5 забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалося затримання (також справа «Буткевічюс проти Литви»).

Разом з тим відповідно до п.175 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21 квітня 2011 р., заява № 42310/04 суд наголошує, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантіїнедопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Так, органом досудового ОСОБА_14 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 305 КК України, а саме в тому, що він маючи умисел на незаконне переміщення через митний кордон України особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, наркотичного засобу кокаїну та психотропної речовини амфетаміну, знаходячись на території Федеративної Республіки Німеччина, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, на початку серпня 2020 року придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, вагою брутто 1,1 г, який у подальшому помістив у поліетиленовий пакет і заховав до своєї сумки чорного кольору з написом «TOM TAILOR» серед особистих речей; наркотичний засіб кокаїн, вагою брутто 585,9 г, який у подальшому заховав у 387 капсул і помістив послідовно у пластикову банку чорного кольору з написом «creatine 1250» і у свою валізу темно-синього кольору з особистими речами; психотропну речовину амфетамін, вагою брутто 16,4 г, яку у подальшому помістив у 13 поліетиленових пакетів і заховав до пакетику чорного кольору з написом «H.I.M black edition», після чого який помістив його послідовно у сумочку-органайзер зеленого кольору з особистими речами і у свою валізу темно-синього кольору з особистими речами, з метою подальшого контрабандного переміщення вказаних наркотичних засобів та психотропної речовини з м. Берлін (Федеративна Республіка Німеччина, далі - ФРН) до м. Одеси, Україна, з приховуванням від митного контролю.

10.08.2020 року, приблизно о 12 годині 40 хвилин, ОСОБА_12 ( ОСОБА_15 ), реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді порушення встановленого порядку переміщення наркотичних засобів та психотропної речовини через митний кордон України, слідуючи з Федеративної Республіки Німеччини до України у якості пасажира літака авіакомпанії «WZZ», рейсом №2196, сполученням м. Берлін (ФРН) м. Одеса (України), незаконно перемістив через митний кордон України з приховуванням від митного контролю у міжнародному пункті пропуску для повітряного сполучення «Одеса» Одеської міської митниці Держмитслужби (Міжнародний аеропорт «Одеса») особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс у поліетиленовому пакеті, захованому у сумці чорного кольору з написом «TOM TAILOR» серед особистих речей; наркотичний засіб кокаїн, захований у 387 капсулах, які послідовно знаходились у пластиковій банці чорного кольору з написом «creatine 1250» і у валізі темно-синього кольору серед особистих речей; психотропну речовину амфетамін у 13 поліетиленових пакетах, захованих у пакетику чорного кольору з написом «H.I.M black edition», який знаходився послідовно у сумочці-органайзері зеленого кольору серед особистих речей і у валізі темно-синього кольору серед особистих речей.

У той же день, у період з 13 годин 00 хвилин до 13 годин 30 хвилин, в ході митного контролю громадянина Республіки Болгарія ОСОБА_12 ( ОСОБА_15 ), під час проведення митного огляду його багажу, співробітниками Одеської митниці Держмитслужби у сумці чорного кольору з написом «TOM TAILOR» з особистими речами було виявлено один прихований поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору, вагою брутто 1,1 г, яка згідно експрес-аналізу містить особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс; у пластиковій банці чорного кольору з написом «creatine 1250», яка знаходилась у валізі темно-синього кольору серед особистих речей, виявлено 387 капсулів з порошкоподібною кристалічною речовиною білого кольору, вагою брутто 585,9 г, яка згідно експрес-аналізу містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено кокаїн; у пакетику чорного кольору з написом «H.I.M black edition», який знаходився у сумочці-органайзері зеленого кольору серед особистих речей, розміщеній у валізі темно-синього кольору серед особистих речей, виявлено 13 поліетиленових пакетів з порошкоподібною кристалічною речовиною білого кольору, вагою брутто 16,4 г, яка згідно експрес-аналізу містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, які ОСОБА_12 ( ОСОБА_15 ) незаконно перемістив через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, не заявивши про це представникам будь-якого правоохоронного органу.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 06.05.2000 № 770, канабіс віднесено до списку № 1 Таблиці І, як особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено; кокаїн віднесено до списку № 1 Таблиці ІІ, як наркотичний засіб, обіг якого обмежено; амфетамін віднесено до списку № 2 Таблиці ІІ, як психотропну речовину, обіг якої обмежено.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долучені до матеріалів клопотання, а саме

- протоколом огляду місця події від 10.08.2020, в ході якого у громадянина Республіки Болгарія ОСОБА_12 ( ОСОБА_15 ) виявлено та вилучено наркотичні засоби та психотропні речовини;
- актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 10.08.2020, відповідно до якого у громадянина Республіки Болгарія ОСОБА_12 ( ОСОБА_15 ) в ході його митного контролю виявлено та вилучено наркотичні засоби та психотропні речовини;
- протоколом допиту свідка співробітника Державної прикордонної служби України ОСОБА_16 , який повідомив обставини виявлення під час митного огляду 10.08.2020 наркотичних засобів та психотропної речовини у громадянина Республіки Болгарія ОСОБА_12 ( ОСОБА_15 );
- протоколами допитів свідків співробітників Одеської митниці Держмитслужби ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які повідомили обставини виявлення під час митного огляду 10.08.2020 наркотичних засобів та психотропної речовини у громадянина Республіки Болгарія ОСОБА_12 ( ОСОБА_15 );
- протоколами допитів свідків, які були присутні в якості понятих при проведенні огляду місця події ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які повідомили обставини вилучення 10.08.2020 наркотичних засобів та психотропної речовини у громадянина Республіки Болгарія ОСОБА_12 ( ОСОБА_15 );
- протоколом затримання ОСОБА_12 ( ОСОБА_15 );
- експрес тестом з надписом «MMC Cocain/Crack Test», з синім забарвленням, що свідчить про позитивну реакцію на вміст наркотичного засобу кокаїну;
- експрес тестом NARK II з надписом «01 Marquis reagent» «Amphetamines/Meth», з коричневим забарвленням, що свідчить про позитивну реакцію на вміст психотропної речовини амфетаміну;
- експрес тестом з надписом «MMC Cannabis test» з червоним забарвленням, що свідчить про позитивну реакцію на вміст особливо небезпечної психотропної речовини канабісу.
Злочин, передбачений ч.2 ст.305 КК України, відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 8 до 10 років.

Таким чином, відповідно до положень ч.2 ст.183 КПК України, до ОСОБА_8 може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність стороною обвинувачення наявності ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305КК України, за яке, в вразі доведеності його вини, передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 8 до 10 років, наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик того, що підозрюваний, враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі встановлення його вини, може вдатися спроб переховуватися від органів досудового розслідування і суду.
При цьому, апеляційний суд враховує, що відповідно до пунктів 34-36 рішення Європейського суду «Москаленко проти України», обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла бути підставою для його першого взяття під варту.
Крім того, ризик передбачений п.2 ч.1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що досудове розслідування тільки розпочалося, не вилучені всі предмети, які можуть мати для встановлення усіх обставин кримінального провадження, а також не проведено всіх необхідних слідчих (розшукових) дій.
Також апеляційний суд вважає, що з метою уникнення від кримінальної відповідальності за тяжкий злочин підозрюваний ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків та потерпілого, з метою зміни останніми первинних показань.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, підтверджується кількістю вилучених наркотичних засобів та психотропних речовин.
Також задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.178 КПК України, крім тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, врахував особу підозрюваного.
Враховуючи викладене апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам та не дозволить контролювати місце перебування ОСОБА_8 .
Слідчий суддя обґрунтовано встановив відсутність перешкод для застосування такого запобіжного заходу, передбачених ч.2 ст.183 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор, а також сторона захисту не оскаржували висновок слідчого судді щодо наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також щодо наявності ризиків, передбаченого п.п.1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Разом з тим, доводи апеляційної скарги прокурора стосовно того, що застава у визначеному слідчим суддею розмірі 219700 грн. на забезпечить запобіганню встановленим ризикам та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного заслуговують на увагу з урахуванням обставин вчиненого злочину та особи підозрюваного.
Згідно ч.3 ст. 182 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ст. 182 ч.ч. 4, 5 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

В клопотанні про застосування запобіжного заходу слідчий просить визначити розмір застави у розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки розмір застави передбачений п.3 ч.5 ст. 182 КПК України, не забезпечить запобіганню ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також визначений без врахування обставин кримінального провадження, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також особі підозрюваного. Зокрема суд не врахував, що вартість партії наркотичних засобів та психотропних речовин складає близько 2000000 грн., підозрюваний є громадянином Болгарії, власного житла, місця реєстрації, місце роботи та соціальних зв`язків на території України немає, в Україну він прибув на нетривалий час і підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.
Однак, слідчий суддя висновок про визначення застави у вигляді 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб належним чином не мотивував.
Апеляційний суд дослідивши клопотання та додані до нього матеріали провадження, доводи апеляційної скарги та пояснення учасників апеляційного провадження, вважає, що встановлений в ухвалі слідчого судді розмір застави не здатний забезпечити запобіганню встановлених ризиків, покладених обов`язків та належну процесуальну поведінку підозрюваного, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, за який, в разі доведеності його вини, передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років, а також кількості та вартості вилучених наркотичних засобів та психотропних речовин, яка згідно інформації оперативного підрозділу ГВ БКОЗ УСБУ в Одеської області складає 2000000 грн.
При цьому апеляційний враховує, що підозрюваний є громадянином Болгарії, власного житла, місця реєстрації, місце роботи та соціальних зв`язків на території України немає, в Україну він прибув на нетривалий час.
Зврахуванням тяжкості та характеру вчиненого кримінального правопорушення, кількості та вартості вилучених наркотичних засобів та психотропних речовин, даних щодо особи підозрюваного, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні,апеляційний суд вважає, що слідчий суддя необґрунтовано визначив розмір застави у зазначеному розмірі.

У даному випадку підозрюваному необхідно визначити розмір застави, який перевищує розмір, визначений в п.3 ч.5 ст. 182 КПК України, а саме у вигляді 1000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2102000 грн., оскільки, з огляду на інкримінований підозрюваному ОСОБА_12 предмет контрабанди наркотичних засобів, визнає наявність виключного випадку, який, у разі його внесення, буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам.

Доводи захисника про те, що підозрюваний ОСОБА_12 не має відношення доособливо небезпечних наркотичних засобів , які були виявленів йогосумці при переміщенні через митний кордон України з приховуванням від митного контролю у міжнародному пункті пропуску для повітряного сполучення «Одеса» Одеської міської митниці Держмитслужби у Міжнародному аеропорту «Одеса», так як сумкою могли користуватися інші особи, не можуть бути прийняті до уваги, так як сторона обвинувачення, а також сторона захисту підтвердили, що сумка належала підозрюваному та була оформлена митними документами на нього.

При таких обставинах, у відповідності до положень ч.3 ст.407 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, так як її доводи знайшли підтвердження. Ухвала слідчого судді має бути скасована та постановлена нова ухвала, якою, з урахуванням наведених вимог кримінального процесуального закону, клопотання слідчого підлягає задоволенню, підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід має бути застосований у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, з визначенням застави, як альтернативного запобіжного заходу, в розмірі 1000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Одеської області ОСОБА_10 , задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.08.2020 року, якою задоволено клопотання слідчого ОВС СВ УСБ України в Одеській області ОСОБА_11 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні №0000107 від 11.08.2020 року,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_12 , - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого ОВС СВ УСБ України в Одеській області ОСОБА_11 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні №0000107 від 11.08.2020 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_12 , ( ОСОБА_13 ), - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_12 ( ОСОБА_15 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування до 08.10.2020 року включно.

Визначити відносно підозрюваного ОСОБА_12 ( ОСОБА_15 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу як запобіжний захід, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у сумі 2102000 гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок для зарахування заставних сум (отримувач: Одеський апеляційний суд; код ЄДРПОУ отримувача 42268321; код банку отримувача (МФО) 820172; розрахунковий рахунок UA1086720; Банк отримувача: ДКСУ м. Київ; Призначення платежу: Згідно ухвали Одеського апеляційного суду від 08.09.2020 року; Заставна сума за ОСОБА_12 ( ОСОБА_15 ) (судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ).
Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора в розумні строки;2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;3) не відлучатися з міста Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд/в`їзд з України;5) утримуватись від спілкування з особами, допитаними як свідки в рамках даного кримінального провадження.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

ОСОБА_12 ( ОСОБА_15 ) затримати у залі апеляційного суду Одеської області, взяти його під варту і доставити в Одеський слідчий ізолятор №21, негайно.

Ухвала апеляційного суду є чинною до 08.10.2020 року включно.

Виконання ухвали покласти на прокурора процесуального керівника у кримінальному провадженні №0000107 від 11.08.2020 року.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4