Справа №463/3980/17
Провадження №1-кс/463/4132/20
У Х В А Л А
про відмову в скасуванні арешту

15 жовтня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засідання клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження № 0001850 від 21.07.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, -

встановив:
Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова в інтересах ОСОБА_4 із клопотанням про скасування арешту нерухомого майна, накладеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 25.01.2018 року по справі №463/3980/17(провадження №1-кс/463/121/18), в межах кримінального провадження № 0001850 від 21.07.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, а саме: квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 87,3 кв.м., яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно договору міни, серія та номер:2462, виданий 14.07.2017, видавник приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 .
Клопотання мотивує тим, що квартира, на яку накладено арешт ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 25.01.2018 року в межах кримінального провадження № 0001850 від 21.07.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, є особистою приватною власністю ОСОБА_4 . Станом на 04.08.2020 року процесуальний статус ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні не визначено, йому не висувалась підозра, не пред`являлися обвинувачення, не визнано потерпілим та не допитувався, як свідок. Накладений на квартиру ОСОБА_4 арешт перешкоджає останньому, як власнику квартири, безперешкодно реалізовувати свої правомочності, як власника, зокрема вільно розпоряджатись об`єктом нерухомості. Неправомірність накладення арешту на квартиру, на думку заявника, полягає ще й у тому, що права на таку ОСОБА_4 набув ще за довго до ймовірного вчинення службовими особами ПП «Гарантія Сервіс» шахрайських дій щодо ТзОВ «Добропласт», по факту чого і було розпочато кримінальне провадження. Відсутність підстав для накладення арешту та подальшого його збереження, на думку заявника, стверджується також й тим, що на сьогоднішній день вказана квартира не визнана речовим доказом у кримінальному провадженні, в межах якої на неї накладено арешт. Крім того, квартира, належна ОСОБА_4 знаходиться на іншій земельній ділянці, ніж та, яка вказана у рішенні Господарського суду Львівської області від 06.07.2016 року, згідно якого зобов`язано ПП «Гарантія Сервіс» передати позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Добропласт» квартиру АДРЕСА_2 (кадастровий № земельної ділянки 40030018) за актом прийому передачі.
Більше того, постановою старшого слідчого Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області від 09.09.2020 року закрито кримінальне провадження № 0001850 від 21.07.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.
А відтак заявник вважає, що на сьогоднішній день відсутні підстави для подальшого продовження дії арешту майна, тому звернувся до суду з відповідним клопотанням, яке просить задоволити.
У зв`язку із запровадженням на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 на усій теритоії України карантину з 12 березня до 3 квітня 2020 року, який в подальшому продовжено до 01.11.2020 року, розгляд клопотання проводився на підставі наявних матеріалів та без виклику учасників справи.

Оглянувши матеріали клопотання та додані до нього письмові документи, а також матеріали справи №463/3980/17 (провадження №1-кс/463/121/18), суд вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 25.01.2018 року по справі №463/3980/17 (провадження №1-кс/463/121/18) накладено арешт на майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 87,3 кв.м., яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно договору міни, серія та номер:2462, виданий 14.07.2017, видавник приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 .
Арешт накладено на майно в межах кримінального провадження № 0001850 від 21.07.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, за фактом вчинення фахрайських дій службовими особами ПП «Гарантія-Сервіс» щодо ТзОВ «Добропласт».
Постановою старшого слідчого Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області від 09.09.2020 року закрито кримінальне провадження № 0001850 від 21.07.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
З долученої заявником до матеріалів клопотання копії постанови про закриття кримінального провадження судом встановлено, що мотивованість закриття кримінального провадження слідчий обгрунтовує тим, що по вказаному факту наявне рішення Господарського суду Львівської області від 06.07.2016 року про передачу квартири у власність ТзОВ «Добропласт». ПП «Гарантія Сервіс» не змогла виконати умови договору, у зв`язку з тим, що квартира була передана у власність третьої особи. Разом з тим, в подальшому, з метою виконання умов цивільно-правового договору та наявного судового рішення, ПП «Гарантія Сервіс» було проведено переговори з теперішнім власником квартири, і ТзОВ «Добропласт» зобов`язано передати у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
Обгрунтовуючи підставність заявленого клопотання про зняття арешту з квартири, заявник наводить інші мотиви та не зазначає про те, що ОСОБА_4 було проведено переговори щодо передачі квартири.
Крім того, представивши суду копію вказаної постанови про закриття кримінального провадження, суду не надано доказів на підтвердження того, що вказана постанова отримана іншими учасниками кримінального провадження, такі з нею згідні та не оскаржували у встановленому ст.303 КПК України порядку.
Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Оцінюючи мотивованість та обґрунтованість заявленого клопотання про скасування арешту майна на предмет його відповідності обставинам справи та вимогам чинного законодавства, суд вважає таке передчасним.
Зважаючи на вищенаведене суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність поданого клопотання, а відтак в його задоволенні відмовляє.
Керуючись ст.174 КПК України, -

постановив:
В клопотанні відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1