Справа № 346/1178/20
Провадження № 11-кп/4808/276/20
Категорія ч.2 ст.289 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 квітня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні його заяви про зарахування в строк відбування остаточного покарання у виді позбавлення волі періоду попереднього ув`язнення з розрахунку один день перебування під вартою за два дні позбавлення волі, -

в с т а н о в и л а :

Засуджений ОСОБА_8 звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області із заявою про зарахування йому строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, згідно з ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VII від 26.11.2015 року.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 квітня 2020 року відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про зарахування йому в строк відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного за ч.2 ст. 289 та ч.1 ст. 185 КК України вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 11.01.2019 року, періоду його попереднього ув`язнення з 17.11.2017 року з розрахунку один день перебування під вартою за два дні позбавлення волі. Суд виходив з того, що ОСОБА_8 вчинив злочини, за які засуджений, 17.11.2017 року, і з того дня до дня, що передував дню набрання законної сили вищевказаним вироком, перебував під вартою. Однак, вказаний період не підлягає зарахуванню за правилами, з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі, а підлягає застосуванню ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII), з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та зарахувати йому в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно ст.72 ч.5 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року.

Зокрема вказує, що вироком Снятинського районного суду від 11.01.2019 року його визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185 та ч.2 ст. 289 КК України та призначено остаточне покарання 5 років позбавлення волі. Строк відбування покарання ухвалено рахувати з часу його затримання, тобто з 17.11.2017 року. Вважає, що поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що один з епізодів злочинів він вчинив ще до набрання чинності Законом України від 18 травня 2017 року №2046-VIII, яким ч.5 ст. 72 КК України викладено в новій редакції, згідно з якою попереднє ув`язнення зараховується судом в строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Під час апеляційного розгляду:

- засуджений ОСОБА_8 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити;

- прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, просив ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до частини 5 статті 72 КК України у редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, судом зараховується строк попереднього ув`язнення до строку відбутого покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до п.г) абз.4 ч.5 ст.72 КК України, у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Таким чином, до зарахування у строк покарання підлягає строк застосованого до особи попереднього ув`язнення до набрання вироком законної сили.

Законом України від 18 травня 2017 року № 2046-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», який набрав чинності 21 червня 2017 року, редакція ч.5 ст. 72 КК України була змінена в частині співвідношення попереднього ув`язнення, а саме встановлено, що до строку покарання зараховується строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року по справі №663/537/17 викладено правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч.5 ст.72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання).

Згідно пунктів 105-107 вказаної постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018р., якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч.2 ст.5 КК України не допускається.

Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 11 січня 2019 року ОСОБА_8 засуджений за ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з 17.11.2017 року, тобто з часу затримання в порядку виконання вироку. Вказаним вироком ОСОБА_8 засуджений за злочини, які було вчинено 17 листопада 2017 року.

У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк покарання за правилами, передбаченими ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року, оскільки ОСОБА_8 було вчинено злочини після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом №2046-VIII, відповідно.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 квітня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про зарахування в строк відбування остаточного покарання у виді позбавлення волі періоду попереднього ув`язнення з розрахунку один день перебування під вартою за два дні позбавлення волі, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5