Справа № 167/1030/20
Номер провадження 1-кс/167/243/20
У Х В А Л А

25 вересня 2020 року м. Рожище

Слідчий суддя Рожищенського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заступника начальника СВ Рожищенського ВП Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області клопотання заступника начальника СВ Рожищенського ВП Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000266, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК),

в с т а н о в и в:
Заступник начальника СВ Рожищенського ВП Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Рожищенського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно: вантажний сідловий тягач марки «Renault Magnum 460» (д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 ), який визнаний у кримінальному провадженні під № 0000266 речовим доказом та перебуває у власності ОСОБА_4 шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Клопотання обґрунтовується тим, що 4 вересня 2020 року приблизно о 22:00 на 124 км автодороги «М 19» у с. Кременець Рожищенського району Волинської області ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «Renault Magnum 460» (д.н.з. НОМЕР_1 ), допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого останньому завдано тілесні ушкодження.
По даному факту слідчим відділенням Рожищенського ВП Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000266 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК.
Зазначений транспортний засіб може зберігати на собі сліди скоєння кримінального правопорушення, може бути реалізований, а тому, з метою проведення інженерно-транспортних експертиз та слідчих дій, слідчий, за погодженням з прокурором, клопоче про накладення арешту на це майно.
В судовому засіданні заступник начальника СВ ОСОБА_3 повністю підтримав внесене клопотання та з викладених у ньому підстав просив суд його задовольнити, пояснив, що на даний час у кримінальному провадженні існує необхідність проведення слідчих дій та судових експертиз.
Власник майна ОСОБА_4 під час розгляду клопотання заперечував необхідність накладення арешту на транспортний засіб марки «Renault Magnum 460» в частині заборони розпорядження та користування вказаним майном. Зазначений транспортний засіб здає в оренду ОСОБА_8 , який здійснює підприємницьку діяльність. При необхідності проведення слідчих дій, ОСОБА_4 матиме можливість надати такий транспорний засіб органу досудового розслідування.
Заслухавши пояснення заступника начальника СВ ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , дослідивши надані матеріали, суд дійшов висновку про задоволення клопотання частково виходячи з такого.
Судом встановлено, що слідчим відділенням Рожищенського ВП Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000266 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК, по факту отримання ОСОБА_7 тілесних ушкоджень внаслідок наїзду на 124 км автодороги «М-19» у с.Кременець Рожищенського району Волинської області за участю автомобіля марки «Renault Magnum 460» (д.н.з. НОМЕР_1 ).
Як убачається з постанови заступника начальника СВ ОСОБА_3 від 23 вересня 2020 року вантажний сідловий тягач марки «Renault Magnum 460» (д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 ) визнаний речовим доказом у криміанльному провадженні № 0000266.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Вимогами ч. 2 ст. 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Разом з тим, кримінально-процесуальним законом (ч. 2 ст. 173 КПК) закріплено, що при вирішенні питання про застосовування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчий суддя, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, правову підставу для арешту майна, можливий розмір шкоди, завданої злочином, наслідки арешту майна для третіх осіб, розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене майно, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, достатності підстав вважати, що таке дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, тому клопотання заступника начальника слідчого відділення слід задовольнити частково та накласти арешт на майно в частині заборони відчуження. Необхідності накладення арешту на згадуваний тягач шляхом заборони розпорядження та користування вказаним майном заступником начальника СВ ОСОБА_3 не доведено.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 98, 100, 167, 170-173, ч. 2 ст. 369 КПК, слідчий суддя,
у х в а л и в:
Клопотання заступника начальника СВ Рожищенського ВП Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на майно: вантажний сідловий тягач марки «Renault Magnum 460» (д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 ), що перебуває у власності ОСОБА_4 , зі встановленням заборони відчуження вказаного майна.
В іншій частині клопотання - відмовити.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Слідчий суддя ОСОБА_1