Справа № 1-кс/331/643/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування постанови слідчого СВ Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП Запорізькій області ОСОБА_6 від 12.02.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000244 від 12.02.2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

23.03.2020 року в провадження слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування постанови слідчого СВ Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП Запорізькій області ОСОБА_6 від 12.02.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000244 від 12.02.2019 року.

В обґрунтування скарги зазначено, що у зв`язку з бездіяльністю Олександрівського відділення поліції ГУНП в Запорізькій області згідно ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11.02.2019 року було внесено до ЄРДР відомості про кримінальне провадження за №0000244 від 12.02.2019. Справа знаходиться у слідчого С. Огаренко.

Про закриття вищезазначеного досудового розслідування заявникам стало відомо лише 11 березня 2020 року після звернення до СВ ГУНП в Запорізькій області зі скаргою на бездіяльність СВ Олександрівського відділення поліції ГУНП в Запорізькій області.

Скаржники зазначають, що їх не повідомляли про закриття розслідування та не надали копію постанови про закриття.

На вимогу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , 11.03.2020 року їм надана копія зазначеної постанови від 12.02.2020 року, яка була відсутня в матеріалах справи 03.03.2020 року під час ознайомлення їх з матеріалами справи. Тобто, на цей час постанови не існувало, вона приховувалась від скаржників.

Крім того, Постанова підписана слідчим ОСОБА_6 , який не був включений до складу слідчої групи і, взагалі, почав працювати в СВ Олександрівського відділення поліції ГУНП в Запорізькій області з 17 лютого 2020 у званні рядового.

Зазначену постанову скаржникам надав слідчий С. Огаренко.

Зазначють, що матеріали справи з незрозумілих причин відсутні, протоколи допитів свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які надали важливі докази у справі, а саме.

Під час узгоджувального засідання по Державному підприємству «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» (далі - ДП «ДПГ «Запоріжцивільпроект») у відділенні Національної служби посередництва і примирення в Запорізькій області ( далі - Відділення НСПП ) були присутні в.о. директора ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , якого сам ОСОБА_9 представив як свого радника.

На запитання про стан архіву (проектно-кошторисної документації) ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» ОСОБА_9 відповів те, що він перевірив всі матеріали архіву, які знаходяться на місті і він власноруч закрив вхідні двері архіву на ніжку стільця.

Саме тому, скаржники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 наполягали на допиті голови Відділення НСПП, який був свідком доказу ОСОБА_9 про присутність архіву в будівлі Державного підприємства «ДПІ «Запоріжцивільпроект». Важливість цього доказу полягає в тому, що ОСОБА_9 надавав недостовірну інформацію СВ Олександрівського відділення поліції ГУНП в Запорізькій області з метою усунутись від відповідальності за крадіжку архіву.

Скаржники наполягали на допиті так званого радника ОСОБА_11 , тому що саме на нього та його розпорядження посилались охоронці робочого приміщення ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» по пл. Пушкіна, 4, м. Запоріжжя, що було зафіксовано в поясненнях свідків на місті скоєння злочину - крадіжки архіву як правоохоронцями прибувшими за викликом служби «102» так і слідчою групою Олександрівського відділення поліції ГУНП в Запорізькій області.

Але в матеріалах справи відсутній протокол допиту ОСОБА_10 .

Звертають увагу суду на те. що в матеріалах справи з невідомих причин відсутні докази наявності архіву в робочому приміщенні підприємства 04.09.2018, що підтверджується свідками ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які були присутні під час виїзду на місце події 04.09.2018 слідчою групою під керівництвом слідчого ОСОБА_12 .

Неодноразово скаржники надавали документальні матеріали слідчому ОСОБА_13 , які містили інформацію про архів та причетних до цього осіб, але докази не долучалися до справи, їм не надавалась оцінка.

Саме тому, вони вимушені були звертатися з клопотанням до процесуального прокурора ОСОБА_14 , яка надавала процесуальні вказівки та надсилала на адресу СВ Олександрівського відділення поліції ГУНП в Запорізькій області документальні матеріали, які вони представляли. Але ні перевірки, ні аналізу слідчим не було зроблено.

Про умисну бездіяльність слідчого підтверджує невиконання вказівок процесуальних прокурорів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

СВ Олександрівського відділення поліції ГУНП в Запорізькій області також ігнорувало процесуальні вказівки по справі заступника прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_16 , які були направлені персонально на керівника СВ Олександрівського відділення поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_17 з вказівками та термінами виконання, але залишились невиконаними.

На думку скаржників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , слідчий діяв умисно з метою закриття справи без розслідування та притягнення винних осіб до відповідальності.

Вочевидь і те, що слідчим не проводились слідчі дії по встановленню особи, яка вчинила крадіжку архіву.

Більш того, СВ Олександрівськім відділенням поліції ГУНП в Запорізькій області умисно проігноровані процесуальні вказівки прокуратурою з метою не розслідування злочину, який має державний рівень тому, що завданні збитки місту Запоріжжя, Запорізькій області та працівникам Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект».

На підставі вищевикладеного просить суд зобов`язати слідчого ОСОБА_6 скасувати постанову закриття кримінального провадження №0000244 від 12.02.2020 року. Зобов`язати відомості про скасування Постанови внести до ЄРДР. Зобов`язати слідче відділення Олександрівського відділення поліції ГУНП в Запорізькій області забезпечити досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000244 від 12.02.2019 року в повному обсязі згідно вимогам закону та дійсним обставинам справи.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 скаргу підтримали та просили її задовольнити з підстав, які викладені у скарзі.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, просила відмовити у її задоволенні.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 КПК України, з урахуванням положень Глави 26.

Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_18 від 11.02.2019 року скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на бездіяльність органу досудового розслідування Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - задоволено. Зобов`язано компетентних працівників Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області відповідно до вимог ст. 214 КПК України, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення на підставі заяви ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 01 лютого 2019 року.

На підставі ухвали слідчого судді від 11.02.2019 року відомості про скоєння кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України 12.02.2019 року внесені до ЄРДР за № 0000244.

Постановою слідчого Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 від 12.02.2020 року кримінальне провадження внесене 12.02.2019 року до ЄРДР за № 0000244, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України закрито у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою слідчого Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області скаржники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до слідчого судді зі скаргою про її скасування.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в частині скасування постанови слідчого Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження внесеного 12.02.2019 року до ЄРДР за № 0000244, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України слідчий суддя виходить з наступного.

Вищевказану скаргу первісно було призначено на 16.04.2020 року. В подальшому розгляд скарги було перенесено на 12.06.2020 року та 01.09.2020 року.

На вказані дати судового засідання, прокурором ОСОБА_3 жодного разу не було надано суду для огляду матеріали кримінального провадження внесеного 12.02.2019 року до ЄРДР за № 0000244, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Не зважаючи на те, що розгляд скарги був двічі перенесений на червень та вересень місяці, у судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 пояснила суду, що їй невідомо де знаходяться матеріли кримінального провадження у зв`язку з чим вона їх не може надати суду.

Таким чином прокурором ОСОБА_3 не надано доказів того, що в рамках кримінального провадження внесеного 12.02.2019 року до ЄРДР за № 0000244, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України були допитані свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Аналогічно прокурором ОСОБА_3 не надано суду пояснень або документальних підтверджень стосовно можливої крадіжки архіву ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект», а також подальша доля матеріалів архіву.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

З матеріалів скарги вбачаться, що ОСОБА_19 фактично оскаржуються дії слідчого щодо зобов`язанні розглянути клопотання про вручення підозри ОСОБА_20 ..

Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Забезпечення кожному права на справедливий суд і реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

У п. 18 ст. 3 КПК України зазначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

Частиною 3 статті 26 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Аналізуючи вищенаведені норми чинного законодавства, а також сталої практики ЄСПЛ, слідчий суддя дійшов висновку про те, що право скаржників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на звернення до суду зі скаргою на дії слідчого не є абсолютним, тобто ними може бути оскаржена не будь-яка дія або бездіяльність слідчого поліції, а лише, виключно, ті рішення слідчого, які прямо передбачені ст. 303-307 КПК України.

Оскільки ч. 1 ст. 303 КПК України не передбачено право заявників на оскарження слідчому судді такої слідчої дії як зобов`язання слідче відділення Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області забезпечити судове розслідування в повному обсязі, слідчий суддя приходить до висновку, що скаржниками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заявлені вимоги, які не можуть бути предметом оскарження на досудовому провадженні і не передбачені п. 1 ст. 303 КПК України.

З урахуванням вищевикладеного слідчий суддя приходить до висновку , що у задоволенні скарга ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в частині зобов`язання слідче відділення Олександрівського відділення поліції ГУНП в Запорізькій області забезпечити досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000244 від 12.02.2019 року в повному обсязі згідно вимогам закону та дійсним обставинам справи, необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування постанови слідчого СВ Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП Запорізькій області ОСОБА_6 від 12.02.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000244 від 12.02.2019 року задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП Запорізькій області ОСОБА_6 від 12.02.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000244 від 12.02.2019 року.

В решті вимог скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1