Номер провадження 1-кп/243/599/2020
Номер справи 243/3348/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«24» вересня 2020 року колегія суддів Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

- секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

- прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

- потерпілої ОСОБА_8 ,

- обвинуваченого ОСОБА_9 ,

- захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів в залі № 4 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження за № 0000147 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 18 січня 2020 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області 13 квітня 2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ровеньки Луганської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, інвалідом не являється, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого на підставі ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

17 січня 2020 року приблизно о 18 годині 40 хвилин (точного часу під час судового розгляду справи встановити не виявилось можливим) в приміщенні зальної кімнати квартири АДРЕСА_3 між ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , під час сумісного вживання спиртних напоїв виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_9 , на грунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків виник протиправний злочинний умисел на заподіяння смерті ОСОБА_12 .

Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 17 січня 2020 року приблизно о 18 годині 40 хвилин (точного часу під час судового розгляду справи встановити не виявилось можливим), в приміщенні зальної кімнати квартири АДРЕСА_3 взяв у праву руку фрагмент дерев`яної палиці циліндричної форми та, діючи умисно, протиправно, наніс ОСОБА_12 не менше шести ударів по голові, тобто в життєво важливий орган. Після цього, ОСОБА_12 вийшов з зальної кімнати вказаної квартири до туалету. Однак, ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на заподіяння смерті ОСОБА_12 , попрямував за ним та у приміщенні туалету наніс удар правою ногою в ділянку підборіддя потерпілого, після чого повернувся до зальної кімнати, де продовжив вживання алкоголю. Через декілька хвилин, коли ОСОБА_12 повернувся до зальної кімнати вказаної квартири, ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, спрямованого на вбивство ОСОБА_12 , знову взяв у праву руку фрагмент дерев`яної палиці циліндричної форми та наніс нею чотири удари по лівій і правій руці потерпілого. Після чого, взяв у руку ніж, який лежав на столі та наніс ним не менше семи ударів плоскою частиною леза по тім`яній частині голови ОСОБА_12 .

У результаті нанесених ОСОБА_9 не менше тридцяти двох травматичних впливів потерпілому ОСОБА_12 заподіяно закриту черепно мозкову травму: крововиливи у м`які покриви голови на усьому протязі, крововиливи під м`які мозкові оболонки правої лобної, правої тім`яної часток головного мозку та на правому полюсі мозочка, забійні рани правої скроневої, правої тім`яної ділянок, в центрі тім`яної ділянки, лівої скронево потиличної, лівої тім`яно потиличної, лівої тім`яної ділянок та лобної ділянки справа, перелом кісток носу, садна в центрі лобної ділянки, в лобно скроневій ділянці справа, в області нижньої щелепи справа та зліва, правої вушної раковини, синець повік та крововилив у склеру лівого ока, синці лівого плеча, передпліччя та кисті, правого передпліччя та кисті, колінних та лівого тазостегнового суглобів, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.

Смерть потерпілого ОСОБА_12 настала на місці вчинення злочину від закритої черепно мозкової травми з крововиливами під м`які мозкові оболонки, ускладненої розвитком нерівномірного кровонаповнення та дистрофічних змін внутрішніх органів, порушеннями мікроциркуляції в речовині мозку, набряку головного мозку.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_9 викривається наступними доказами.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 визнав себе частково винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 частиною 1 КК України та суду пояснив, що був знайомий з загиблим ОСОБА_12 менше року. 17 січня 2020 року він зустрів ОСОБА_12 на ринку біля кафе. ОСОБА_12 просив у нього грошей і він двічі просив працівницю кафе налити ОСОБА_12 спиртного. Потім він почав говорити ОСОБА_13 , що коли той був у нього вдома, у нього зникли речі, в тому числі і ікона. Про те, що в нього з квартири ОСОБА_12 вкрав ікону, йому стало відомо за тиждень до 17 січня 2020 року. ОСОБА_12 відійшов від нього, а через деякий час повернувся. Він став збиратися додому і ОСОБА_12 запропонував йому йти з ним до лікарні, де він возьме грошей. Після цього, вони придбали настойку і ОСОБА_12 запропонував йти до його знайомого ОСОБА_14 . До ОСОБА_14 вони прийшли о 17-18 годині, сам ОСОБА_14 показав йому, де лежала в кімнаті дерев`яна палиця. В квартирі ОСОБА_14 вони вживали спиртні напої і між ОСОБА_12 та ОСОБА_14 виникла сварка. Потім виникла сварка між ним та ОСОБА_12 . В ході сварки він взяв дерев`яну палицю, декілька разів вдарив ОСОБА_12 по голові в області чола, а також по рукам. Коли бив ОСОБА_12 , той сидів на кроваті, а він над ним стояв. Потім знову виникла сварка між ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , в якій згадали і його. Він знову почав бити ОСОБА_12 палкою в область чола. ОСОБА_12 пішов до туалету, він наздогнав його і наніс один удар ногою, на якій був кросівок, в підборіддя. Після повернення ОСОБА_12 з туалету, він побачив у того на обличчі кров, одяг також був у крові, він знову наніс йому декілька ударів дерев`яною палкою по голові, оскільки ОСОБА_12 висловлювався на його адресу нецензурною лайкою. Також він бив ОСОБА_12 плоскою стороною ножа по голові, але в який саме момент це було, не пам`ятає. Його обурила брехня ОСОБА_12 і тому він узяв у руки ніж. Коли знову виникла сварка між ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , він сів у крісло і заснув. Через деякий час ОСОБА_14 розбудив його і попросив сходити до крамниці. Він побачив, що ОСОБА_12 лежить на полу, а ОСОБА_14 повідомив, що той спить. Він попробував тіло ОСОБА_12 , воно було тепле. ОСОБА_14 пояснив, що так вже було. Він пішов до аптеки, купив настойки, яку випили разом з ОСОБА_14 і він знову заснув у кріслі. Вранці його розбудили працівники поліції.

Він згоден, що всі тілесні ушкодження, які були виявлені у ОСОБА_12 є наслідком його протиправних дій. При вчиненні кримінального правопорушення він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Вважає, що наніс ОСОБА_12 16-20 ударів, а не ту кількість, як вказано в висновках експертиз. У нього не було умислу на вбивство ОСОБА_12 , це просто збіг обставин. Він розумів, що наносить удари в голову і знав, що це життєво важливий орган людини.

Позовні вимоги потерпілої в частині відшкодування матеріальної шкоди він визнає повністю, також визнає позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, але в нього немає грошових коштів відшкодувати такий розмір шкоди. Його сім`я знаходиться у скрутному становищі.

У тому, що вчинив вказане кримінальне правопорушення, він щиро розкаявся.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України, про винуватість останнього у скоєнні даного кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України, свідчать наступні докази, що ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які колегія суддів враховує та бере до уваги.

Так, потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що очевидцем вчиненого кримінального правопорушення не була. Загиблий ОСОБА_12 її син, відносини між ними були нормальні, але син зловживав спиртними напоями. З ОСОБА_9 знайома не була і ніколи про нього не чула. Вона, її загиблий син ОСОБА_12 та його син мешкали в квартирі АДРЕСА_4 , а дружина ОСОБА_12 мешкала окремо. Останній раз вона бачила свого сина вранці 17 січня 2020 року, він пішов з дому о 06 годині 00 хвилин. Того дня син ночувати не прийшов, але з ним таке іноді траплялося і тому вона сильно не хвилювалася. В квартирі АДРЕСА_5 їх будинку мешкає ОСОБА_14 . Перед вбивством її сина ОСОБА_14 до них не приходив і вона не знала, що син піде до нього.

Заявлені позовні вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди вона підтримує в повному обсязі і просить суд їх задовольнити. Просить суд покарати ОСОБА_9 дуже строго, оскільки вона втратила дорогу їй людину сина.

Неповнолітній свідок ОСОБА_15 , яка була допитана в судовому засіданні в присутності її матері ОСОБА_16 пояснила, що очевидцем вчинення кримінального правопорушення 17 січня 2020 року вона не була. З обвинуваченим не знайома і ніколи його не бачила. 18 січня 2020 року о 13 годині вона разом з подругою ОСОБА_17 проходили мимо будинку АДРЕСА_6 , де розташовано кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та направлялися додому. Вони між собою голосно розмовляли і побачили чоловіка, який стояв біля дверей під`їзду вказаного будинку. Це був літній чоловік, вона побачила, що у нього погано з зором. Чоловік попросив викликати поліцію та пояснив, що в його квартирі знаходиться труп і він не знає, як він туди потрапив. Вона викликала поліцію, але чекати вони не стали і пішли. При проведенні досудового розслідування її викликали в поліцію і вона приймала участь у впізнанні цього чоловіка за фотознімками, впізнала його по фотографії. Все було добровільно, ніякого тиску з боку працівників правоохоронних органів на неї не було.

Свідок ОСОБА_18 пояснила, що вона була знайома з загиблим, обвинуваченого не знала. Вона є керівником об`єднання власників будинку, в якому сталася подія. Видала відеозаписи з камер спостереження слідчому. Час, який вказано на відеозапису різниться на одну годину від реального часу і вона про це повідомила.

Свідок ОСОБА_19 пояснив, що був знайомий з загиблим тривалий час, відносини були нормальні. Останній раз він бачив ОСОБА_12 на вулиці, це було за тиждень до подій. Його квартира знаходиться навпроти квартири, в якій мешкав ОСОБА_12 Квартира ОСОБА_14 знаходиться на 7 поверсі, під квартирою ОСОБА_12 . В один з днів, приблизно о 09 годині 00 хвилин або о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_14 приходив до нього і просив забрати з його квартири ОСОБА_12 , який був у стані алкогольного сп`яніння, але він відмовився.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що очевидцем вчиненого кримінального правопорушення він не був, оскільки є інвалідом по зору першої групи, але він знаходився в той час у кімнаті і все чув. В спальній кімнаті його квартири знаходилися всі, але він відпочивав. З ОСОБА_9 він знайомий не був, до нього в квартиру його тричі приводив ОСОБА_12 , відносин ніяких не було. З загиблим ОСОБА_12 у нього були нормальні стосунки. Останній раз ОСОБА_12 прийшов до нього ввечері, так як вже було темно. Це було після 09 січня 2020 року, але точно дату не пам`ятає. ОСОБА_12 прийшов разом з ОСОБА_9 , якого він впізнав за голосом. ОСОБА_12 та ОСОБА_9 разом працювали на ринку і вже раніше до нього приходили. ОСОБА_12 і ОСОБА_9 того вечора прийшли до нього, щоб випити і принесли з собою три флакони медичної настойки. Все відбувалося в спальній кімнаті, де знаходяться телевізор, диван, шафонер та крісло. Коли пройшли в спальну кімнату, ОСОБА_12 попросив у нього поїсти, а також попросив перекис кистю, повідомив, що у нього ушкодження на голові, але він тілесних ушкоджень у ОСОБА_12 не бачив. ОСОБА_9 став казати, що ОСОБА_12 вкрав у нього старовинну ікону і між ними почався конфлікт через крадіжку ікони. ОСОБА_12 нічого не казав про тілесні ушкодження. Це було зразу, як вони тільки прийшли. Він зробив їм зауваження і вони припинили конфлікт. Він сів на диван, ОСОБА_9 у крісло, а ОСОБА_12 взяв собі стілець. Потім ОСОБА_12 та ОСОБА_9 взяли собі їжу в холодильнику, випили настойки. ОСОБА_12 та ОСОБА_9 почали між собою голосно говорити, але він не чув, щоб між ними була бійка. Він вирішив відпочити, приліг на диван і сказав, щоб його розбудили, коли будуть уходити. Прокинувся він від грохота, так як завалився стіл. Потім він почув, як ОСОБА_9 ображає ОСОБА_12 , а потім почув звуки ударів, але подумав, що вони носять на кухню посуд. Він не чув, щоб у його присутності того вечора ОСОБА_9 наносив удари ОСОБА_12 . Потім він заснув і його розбудив ОСОБА_9 , який повідомив, що ОСОБА_12 не дихає і він думає, що його вбив. Він піднявся,пощупав ОСОБА_12 , який був теплий, і подумав, що ОСОБА_12 спить. ОСОБА_9 в ту ніч будив його три рази і повідомляв, що ОСОБА_12 не дихає. ОСОБА_9 не мав наміру надати будь яку допомогу ОСОБА_12 , не викликав «Швидку допомогу». Потім ОСОБА_9 повідомив, що у ОСОБА_12 розбита голова. Він сказав, що потрібно щось робити викликати «Швидку допомогу», бігти до матері ОСОБА_12 , але ОСОБА_9 запропонував розчленити труп ОСОБА_12 і розкидати по смітникам. Він категорично був проти такої пропозиції ОСОБА_9 . Потім він почув характерний звук і зрозумів, що ОСОБА_9 щось тягне. ОСОБА_9 повідомив йому, що зараз він витягне труп ОСОБА_12 в коридор під`їзду і там його сховає. Він не дозволив ОСОБА_9 викинути тіло ОСОБА_12 , а побіг до сусідів, але їх нікого не було дома. Він пішов на вулицю, щоб попросити перехожих викликати «Швидку допомогу», оскільки на той час ще не знав, що ОСОБА_12 вже мертвий. Особисто він ніяких тілесних ушкоджень ОСОБА_12 не наносив. ОСОБА_12 лежав на спині, а він щупав його голову. У квартирі були всі стіни у крові в коридорі, в ванній кімнаті, в туалеті. Протягом ночі він прохань про допомогу, або стонів не чув. Як ОСОБА_9 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_12 він бачити не міг, але чув звуки, схожі на удари, пам`ятає шість звуків. ОСОБА_9 сам показав йому знаряддя, яким наносив удари ОСОБА_12 . Це палка качалка для розкатування тіста. В той день він сам приніс цю качалку з кухні в спальню, оскільки вона йому в кухні не так часто потрібна. ОСОБА_9 казав йому, що удари ОСОБА_12 він наносив по голові тільки качалкою. Бив його за ікону, оскільки та ікона була для нього цінною. ОСОБА_9 сам сказав йому, що у нього вся квартира в крові, а також сказав, що ОСОБА_12 лежить в крові. ОСОБА_9 намагався розчленити труп ОСОБА_12 , винести та викинуть. ОСОБА_9 після всього був спокійним, намагався порубати людину, але він не дозволив. ОСОБА_9 намагався скрити сліди злочину, не переживав. Він після всього також боявся за своє життя, думав, що ОСОБА_9 може і його вбити. Він думає, що ОСОБА_9 чекав ранку, щоб ОСОБА_12 помер, а тому і не викликав «Швидку допомогу».

Аналізуючи пояснення свідків у сукупності з іншими, добутими по справі доказами, суд вважає ці пояснення свідків, такими, що відповідають об`єктивній дійсності, оскільки вони цілком підтверджуються зібраними по справі доказами процесуальними документами, є послідовними, узгоджуються між собою та підтверджені об`єктивними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Крім того, як пояснив свідок ОСОБА_14 та не заперечував сам обвинувачений, він з цим свідком раніше був знайомий, але ніяких відносин між ними не було і тому суд вважає, що у вказаного свідка немає причин для оговорення обвинуваченого. Сам обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні не вказує на наявність будь - яких, в тому числі і неприязних відносин між ним та вказаним свідком, не вказує причин з яких ОСОБА_14 міг би його оговорити, взагалі про наявність таких причин суду не повідомляє.

За клопотанням сторони обвинувачення на підтвердження наявності в діях ОСОБА_9 ознак вищевказаного кримінального правопорушення досліджені у судовому засіданні наступні письмові докази:

Так, з Витягу з ЄРДР слідує, що кримінальне провадження № 0000147 було зареєстроване 18 січня 2020 року за ознаками вчинення злочину передбаченого частиною 1 статті 115 КК України, що давало право з цього моменту проводити слідчі та процесуальні дії ( том 1 а.п. 125).

Із Протоколу огляду місця події від 18 січня 2020 року вбачається, що об`єктом огляду є приміщення квартири АДРЕСА_3 .Вхід здійснюється через залізні двері коричневого кольору, на момент огляду у відкритому стані. Приблизно 30 см. від холодильника на підлозі знаходиться речовина бурого кольору, куртка чорного кольору, на стінці зліва плями з речовиною бурого кольору. З правої сторони коридорної кімнати знаходиться туалетне приміщення, в якому туалет білого кольору, на якому знаходиться речовина бурого кольору. В ванній кімнаті над ванною знаходиться кран сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору. В коридорі, в дверному отворі виявлено труп ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( том 1 а.п. 128-148).

В судовому засіданні досліджено відеозапис вказаної слідчої дії.

Із Висновку судово-медичної експертизи трупа № 59 від 20 січня 2020 року вбачається, що причиною смерті ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стала закрита черепно-мозкова травма з крововиливами під м`які мозкові оболонки, ускладнена розвитком нерівномірного кровонаповнення та дистрофічних змін внутрішніх органів, порушеннями мікроциркуляції в речовині мозку, набряку головного мозку. Виявлені при дослідженні трупа ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , закрита черепно-мозкова травма: крововиливи у м`які покриви голови на усьому протязі, крововиливи під м`які мозкові оболонки правої лобної, правої тім`яної часток та на правому полюсі мозочка, забійні рани правої скроневої, правої тім`яної ділянок, в центрі тім`яної ділянки, лівої скронево-потиличної, лівої тім`яно-потиличної, лівої тім`яної ділянок та лобної ділянки справа, перелом кісток носу, садна в центрі лобної ділянки, в лобно-скроневій справа, в області нижньої щелепи справа та зліва, правої вушної раковини, синець повік та крововилив у склеру лівого ока мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя; синці лівого плеча, передпліччя та кисті, правого передпліччя та кисті, колінних та лівого тазостегнового суглобів мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Данні тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів за декілька годин до настання смерті. З судово-медичної точки зору смерть від впливу зовнішнього фактору відноситься до категорії насильницької смерті. При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі від трупа ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знайдено спирт етиловий в концентрації: в крові - 1,07 г/л, в сечі 1,91 г/л.. Вказана концентрація етилового спирту в крові та сечі, відносно до живих осіб, відповідає алкогольному сп`янінню легкого ступеня.( том 1 а.п. 155-158).

Із Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18 січня 2020 року вбачається, що ОСОБА_15 , заявила, що впізнає чоловіка на фотознімку № 2, який 18 січня 2020 року о 13 годині 15 хвилин знаходячись поруч з під`їздом будинку АДРЕСА_6 , попросив її зателефонувати в поліцію та повідомив, що в квартирі АДРЕСА_5 вказаного будинку знаходиться труп чоловіка. Згідно Довідки до Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18 січня 2020 року вбачається, що на фотознімку № 2 зображений ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( том 1 а.п. 171-173).

Колегія суддів вважає, що слідча дія «Пред`явлення особи для впізнання» була проведена у відповідності до вимог статті 228 КПК України, а складений Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18 січня 2020 року цілком відповідає вимогам статті 231 КПК України.

В судовому засіданні стороною захисту не надано будь - яких переконливих доказів, які б свідчили про порушення норм статті 228 КПК України при проведенні вказаної слідчої дії, також сторона захисту не посилається на будь - які порушення статті 231 КПК України з боку органу досудового розслідування при складанні Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18 січня 2020 року.

Із Протоколу огляду від 18 січня 2020 року вбачається, що в приміщенні службового кабінету № 315, розташованого на третьому поверсі адміністративної споруди Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, за адресою: Донецька область, місто Слов`янськ, вулиця Університетська (колишня Леніна), 30 знаходиться ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В присутності запрошених понятих та адвоката ОСОБА_20 останнім було надано добровільну письмову згоду на проведення огляду та подальшого вилучення у останнього його власних речей, в яких останній знаходився в приміщенні квартири АДРЕСА_3 . У вказаному приміщенні ОСОБА_14 добровільно надав для проведення огляду наступні речі: куртку чорного кольору зі шкірозамінника, штани спортивні чорного кольору та чоботи чорного кольору. Крім того, у ОСОБА_14 на підставі наданої ним письмової згоди було відібрано зразки змивів з долоней рук на марлеві тампони (кожна долоня окремо), які було поміщено до паперових конвертів з відповідним надписом, підписом понятих та учасників. Одночасно з тим, ОСОБА_14 на підставі його добровільної письмової згоди надав зрізи нігтів з обох рук, які було поміщено до паперових конвертів (зрізи з нігтів кожної руки було поміщено до окремих конвертів) на яких підписались поняті, учасники та ОСОБА_14 . Вказані вище речі було поміщено до поліетиленового пакету синього кольору з підписами понятих, всіх учасників та ОСОБА_14 та вилучено ( том 1 а.п. 180 -182).

Із Протоколу отримання зразків для проведення експертизи від 24 січня 2020 року вбачається, що 24 січня 2020 року з 12 години 20 хвилин до 12 години 30 хвилин було відібрано зразки крові у свідка ОСОБА_14 . Марлевий відрізок із зразками крові свідка ОСОБА_14 поміщено до паперового конверту, клапан якого заклеєний, зверху якого наклеєний відрізок паперу, з підписами присутніх ( том 1 а.п. 186).

Із Протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18 січня 2020 року вбачається, що здійснено обшук затриманої особи - ОСОБА_9 який одягнений у куртку синього кольору з сірими рукавами, на якій виявлено плями речовини бурого кольору, кофту у полоску білого та чорного кольору, на якій маються плями речовини бурого кольору, труси синього кольору, на яких виявлено плями речовини бурого кольору, джинси синього кольору, на яких виявлено плями речовини бурого кольору, кросівки чорного кольору. У ході проведення огляду куртку синього кольору з сірими рукавами, кофту у полоску білого та чорного кольору, джинси синього кольору, труси синього кольору, кросівки чорного кольору було вилучено та поміщено до поліетиленового пакету синього кольору, горловина якого зав`язана ниткою, на якій мається наліпка з підписами учасників ( том 1 а.п. 204-218).

Із Протоколу огляду місця події від 18 січня 2020 року вбачається, що об`єктом огляду є службове приміщення №306 Слідчого відділу Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, що розташовується за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вулиця Університетська, будинок № 30. У вказаному приміщенні знаходиться затриманий у порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який добровільно надав для вилучення зрізи нігтьових пластин з своєї правої та лівої рук, та змиви з долоней правої та лівої рук. Вказані зрізи нігтьових пластин з лівої та правої рук було поміщено до 2 паперових конвертів, на яких маються пояснювальні надписи та підписи учасників. Вказані змиви з долоней правої та лівої рук було поміщено до 2 паперових конвертів, на яких маються пояснювальні надписи та підписи учасників ( том 1 а.п. 224).

Із Протоколу отримання зразків для проведення експертизи від 28 січня 2020 року вбачається, що було відібрано зразки крові у підозрюваного ОСОБА_9 . Марлевий відрізок із зразками крові підозрюваного ОСОБА_9 поміщено до паперового конверту, клапан якого заклеєний, зверху якого наклеєний відрізок паперу, з підписами присутніх ( том 1 а.п. 228).

Із Протоколу проведення слідчого експерименту від 19 січня 2020 року вбачається, що при проведенні вказаної слідчої дії підозрюваний ОСОБА_9 докладно розповів та показав обставини вчинення кримінального правопорушення 17 січня 2020 року в квартирі АДРЕСА_3 . А також підозрюваний ОСОБА_9 на статисті вказав механізм та локалізацію нанесення ударів потерпілому ОСОБА_12 ( том 1 а.п.235-237). Аналогічні пояснення ОСОБА_9 надав при судовому розгляді справи.

У відповідності до вимог ст. 94 КПК України, суд вважає, що слідча дія Слідчий експеримент, проведений 19 січня 2020 року з участю підозрюваного ОСОБА_9 був проведений з додержанням вимог ст. ст. 223, 240 КПК України, а саме - у присутності двох понятих, статиста та захисника, при цьому були дотримані права ОСОБА_9 , як підозрюваного.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до обґрунтованого переконання, що Протокол слідчого експерименту від 19 січня 2020 року у розумінні вимог ст. 86 КПК України є допустимим доказом, оскільки він отриманий у порядку, встановленому КПК України.

Як зафіксовано в Протоколі вищевказаної слідчої дії, ніяких зауважень і доповнень з боку учасників слідчої дії не надійшло.

В судовому засіданні досліджено відеозапис вказаної слідчої дії.

Із Висновку додаткової судово-медичної експертизи трупа № 6 від 23 січня 2020 року вбачається, що виявлені при дослідженні трупа ОСОБА_12 , закрита черепно-мозкова травма: крововиливи у м`які покриви голови на усьому протязі, крововиливи під м`які мозкові оболонки правої лобної, правої тім`яної часток головного мозку та на правому полюсі мозочка, забійні рани правої скроневої, правої тім`яної ділянок, в центрі тім`яної ділянки, лівої скронево-потиличної, лівої тім`яно-потиличної, лівої тім`яної ділянок та лобної ділянки справа, перелом кісток носу, садна в центрі лобної ділянки, в лобно-скроневій ділянці справа, в області нижньої щелепи справа та зліва, правої вушної раковини, синець повік та крововилив у склеру лівого ока мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя; синці лівого плеча, передпліччя та кисті, правого передпліччя та кисті, колінних та лівого тазостегнового суглобів мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Данні тілесні ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів (або їх частини) з ймовірно циліндричною та сферичною контактуючою поверхнею, та можливо іншими тупими твердими предметами, індивідуальні особливості яких в характері ушкоджень не відобразилися, що могло мати місце, як при нанесені ударів одним предметом так і кількома зі згаданими властивостями, незадовго до настання смерті. Характер виявлених у ОСОБА_12 тілесних ушкоджень свідчить про те, що вони були спричинені у відносно короткий проміжок часу, у зв`язку з чим висловлюватись про послідовність нанесення ушкоджень немає можливості. Характер виявлених у ОСОБА_12 тілесних ушкоджень свідчить про те, що для їх спричинення достатньо відносно невеликої сили рук людини, озброєної тупим твердим предметом. Характер та локалізація виявлених у ОСОБА_12 тілесних ушкоджень свідчить про те, що місце прикладання травмуючої сили співпадає з локалізацією тілесних ушкоджень, а напрямок її дії був близьким до перпендикулярного до поверхні тіла у місці прикладання. Локалізація виявлених у ОСОБА_12 тілесних ушкоджень на різних поверхнях тіла свідчить про те, що під час їх нанесення взаєморозташування потерпілого і нападника змінювалось. Причиною смерті ОСОБА_12 , стала закрита черепно-мозкова травма з крововиливами під м`які мозкові оболонки, ускладнена розвитком нерівномірного кровонаповнення та дистрофічних змін внутрішніх органів, порушеннями мікроциркуляції в речовині мозку, набряку головного мозку. Таким чином, між тілесними ушкодженнями виявленими у ОСОБА_12 та причиною його смерті існує прямий причинний зв`язок. Приймаючи до уваги ступінь розвитку ранніх трупних явищ під час огляду трупу ОСОБА_12 на місці його виявлення (з Протоколу огляду від 18 січня 2020 року видно, що: «... Трупні плями синюшного кольору, розташовані по задній поверхні тулуба та кінцівок, при натисканні блідніють та відновлюють свій колір через 2 хвилини 20 секунд. Трупне заклякання добре виражене у всіх групах м`язів, явища гниття не виражене. ...») смерть ОСОБА_12 настала приблизно за 12-16 годин до моменту огляду його трупа. Характер виявлених у ОСОБА_12 тілесних ушкоджень та дані судово-гістологічного дослідження говорять про те, що від спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 до настання його смерті пройшов проміжок часу який вимірюється декількома годинами. Виявлені при дослідженні трупа ОСОБА_12 синці лівого плеча, передпліччя та кисті, правого передпліччя та кисті могли утворитися під час захисту потерпілого від ударів нападника. Характер та локалізація виявлених у ОСОБА_12 тілесних ушкоджень виключають можливість їх утворення внаслідок падіння з вертикального положення та ударі об тверду поверхню чи виступаючи предмети. Після заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, він міг здійснювати активні дії до моменту втрати свідомості, після чого здійснення активних дій виключається. Об`єктивних слідів, що свідчать про переміщення потерпілого після заподіяння ушкоджень при дослідженні трупу ОСОБА_12 не виявлено. Кількість та локалізація виявлених у ОСОБА_12 тілесних ушкоджень свідчать про те, що для їх утворення необхідно не менш тридцяти двох травматичних впливів. Локалізація та механізм нанесення ушкоджень, на який вказує ОСОБА_9 на допиті та під час проведення слідчого експерименту, співпадає з локалізацією та механізмом утворення тілесних ушкоджень, виявлених при дослідженні трупа ОСОБА_12 , але кількість ударів, на яку вказує ОСОБА_9 значно менша за кількість ударів необхідну для утворення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_12 . Характер виявлених у ОСОБА_12 тілесних ушкоджень свідчить про те, що при своєчасному наданні потерпілому кваліфікованої медичної допомоги значно підвищилася вірогідність того, що він залишився живий, але стверджувати це напевно немає можливості ( том 1 а.п.161 -163).

Характер, локалізація, ступінь тяжкості, час та механізм утворення вищезазначених, спричинених потерпілому ОСОБА_12 тілесних ушкоджень ніким з учасників судового розгляду не оспорюється та підтверджується висновками судово-медичних експертиз, де зокрема зазначено, що між тілесними ушкодженнями виявленими у ОСОБА_12 та причиною його смерті існує прямий причинний зв`язок.

Із Протоколу огляду предмету від 10 березня 2020 року вбачається, що об`єктом огляду є DVD-R диск об`ємом 4.7 GB , який наданий свідком ОСОБА_18 . На відео зафіксовано,що 17 січня 2020 року о 18:06:31 з вулиці до під`їзду будинку зайшли 3 чоловіка - ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 . DVD-R диск було поміщено в паперовий конверт, опечатано пояснювальним надписом та підписами учасників ( том 2 а.п. 3-25).

В судовому засіданні досліджено відеозапис, який міститься на вказаному дискі.

Із Протоколу огляду предмету від 10 березня 2020 року вбачається, що об`єктом огляду є DVD-R диск об`ємом 4.7 GB, який наданий свідком ОСОБА_18 . Дані відео - файли містять відео зняте з камери відео спостереження, яке розташовується в під`їзді будинку АДРЕСА_6 . На відео відсутній звук. У лівому верхньому кутку на відео розміщені числа, які свідчать про дату та час знімання відеокамери. Зі слів свідка ОСОБА_18 вона не змінила часовий пояс, та на відео показує на 1 годину пізніше, від справжнього часу. DVD-R диск було поміщено в паперовий конверт, опечатано пояснювальним надписом та підписами учасників ( том 2 а.п. 26-31).

В судовому засіданні переглянуто відеозапис, який міститься на вказаному дискі.

Із Протоколу огляду предмету від 10 березня 2020 року вбачається, що об`єктом огляду є DVD-R диск об`ємом 4.7 GB, який наданий свідком ОСОБА_18 , у присутності 2-х понятих, свідка ОСОБА_18 вище вказаний DVD-R диск було поміщено у DVD приймач персонального комп`ютера. Відкривши даний диск, за допомогою вище вказаного комп`ютера на ньому було виявлено 4 відео файли. Під час огляду відео-файлу №2 встановлено, що відео розпочинається о 05:12:05 18 січня 2020 року, а закінчується 06:18:19 18 січня 2020 року, з якого вбачається, що 18 січня 2020 року о 05:39:59 з сходинкового майданчика спускається чоловік, який одягнутий у куртку, джинси, темне взуття та шапку ним є ОСОБА_9 , який у правій руці тримає цигарку та прямує до виходу з під`їзду, після чого залишає двері під`їзду у відчиненому стані. 18 січня 2020 року о 05:45:34 у під`їзд заходить чоловік, який одягнутий у куртку, джинси, темне взуття та шапку ним є ОСОБА_9 , який прямує до ліфту, після чого заходить до нього. DVD-R диск було поміщено в паперовий конверт, опечатано пояснювальним надписом та підписами учасників ( том 2 а.п. 32- 52).

В судовому засіданні досліджено відеозапис, який міститься на вказаному дискі.

Із Протоколу огляду предмету від 10 березня 2020 року вбачається, що об`єктом огляду є DVD-R диск об`ємом 4.7 GB, який наданий свідком ОСОБА_18 , у присутності 2-х понятих, свідка ОСОБА_18 вище вказаний DVD-R диск було поміщено у DVD приймач персонального комп`ютера. Відкривши даний диск, за допомогою вище вказаного комп`ютера на ньому було виявлено 2 відео файли. Під час огляду відео-файлу № 2 встановлено, що відео розпочинається о 14:02:11 18 січня 2020 року та закінчується 15:08:34 18 січня 2020 року, з якого вбачається, що 18 січня 2020 року о 14:18:30 з дверей ліфту вийшов чоловік, який вдягнутий у куртку темного кольору, штани темного кольору, від учасника проведення слідчої дії надійшло повідомлення про те, що вказаний чоловік є ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що проживає у квартирі АДРЕСА_3 . DVD-R диск було поміщено в паперовий конверт, опечатано пояснювальним надписом та підписами учасників.

В судовому засіданні досліджено відеозапис, який міститься на вказаному дискі.

Із Висновку судово-імунологічної експертизи № 126 від 05 лютого 2020 року вбачається, що кров ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В і супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0.( том 2 а.п. 57 - 58)

Із Висновку судово-імунологічної експертизи № 126/1 від 11 лютого 2020 року вбачається, що кров потерпілого ОСОБА_12 , належить до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0.( том 2 а.п. 59-60).

Із Висновку судово-імунологічної експертизи № 126/2 від 11 лютого 2020 року вбачається, що кров свідка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В, за ісосерологічною системою АВ0 ( том 2 а.п. 61-62).

Із Висновку судово-імунологічної експертизи № 126/3 від 11 лютого 2020 року вбачається, що в змиві з підлоги - об. №1, в зіскобі зі стіни - об. №2, в змивах з рук ОСОБА_9 - об. №№3,4 знайдена кров при встановленні видової приналежності якої виявлений білок крові людини. У результаті серологічного дослідження змиву з підлоги - об. №1, зіскобу з стіни - об. №2, змивів з рук - об. №№3,4, виявлені антигени А і В ізосерологічної системи АВ0. Оскільки для проведення контрольних досліджень разом зі змивами і зіскобом не надані зразки предметів-носіїв, то категорично вирішити питання групової приналежності крові у вказаних об`єктах не є можливим. Однак якщо вважати отримані результати достовірними, і сторонні забруднення предметів носіїв не мали впливу на використані сироватки, то не виключається можливість походження вилучених слідів крові від особи групи АВ за ізосерологічною системою АВ0, або ж кров може бути змішаною від щонайменше двох осіб груповим характеристикам яких властиві антигени А і В у будь - якому сполученні. На підставі результатів дослідження слідів крові в змиві з підлоги - об. №1, в зіскобі зі стіни - об. №2, змивах з рук ОСОБА_9 - об. №№3,4, і зразків крові потерпілого ОСОБА_12 , підозрюваного ОСОБА_9 і свідка ОСОБА_14 , не виключається можливість походження крові в змиві з підлоги - об. №1, в зіскобі зі стіни - об. №2, в змивах з рук ОСОБА_9 - об. №№3,4, від потерпілого ОСОБА_12 . Походження крові у цих об`єктах від одного тільки підозрюваного ОСОБА_9 , або від одного ОСОБА_14 виключається за груповою приналежністю. Кров кожного з цих двох може бути присутня у вказаних об`єктах тільки у разі змішування з кров`ю іншої особи, в тому числі і з кров`ю потерпілого ОСОБА_12 ( том 2 а.п. 63-66).

Із Висновку судово-імунологічної експертизи № 126/4 від 14 лютого 2020 року вбачається, що на доставлених для дослідження марлевих тампонах зі змивами з рук свідка ОСОБА_14 (об`єкти №№1,2) знайдена кров людини. При серологічному дослідженні даних слідів виявлені антигени А і В. Таким чином, оскільки для дослідження не доставлено контроль предмета-носія, зробити категоричний висновок про групову належність крові на підставі серологічного дослідження тампонів - змивів з кров`ю не є можливим. Однак, якщо вважати виявлені властивості достовірними, то кров на марлевих тампонах (об`єкти №№1,2) може походити від особи (осіб) групи АВ або бути змішаною кров`ю осіб з будь-яким сполученням вказаних антигенів.Тому, одержаний результат дослідження не виключає можливості походження слідів крові на марлевих тампонах зі змивами з рук свідка ОСОБА_14 (об`єкти №№1,2) від потерпілого ОСОБА_12 , крові якого властиві обидва виявлені на тампонах антигени А і В. Присутність в слідах на тампонах (об`єкти №№1,2) крові підозрюваного ОСОБА_9 чи свідка ОСОБА_14 , яким властивий антиген А, можлива тільки в якості домішки. На доставленому для дослідження марлевому тампоні зі змивом з підлоги (об`єкт №3) знайдена кров людини. При серологічному дослідженні даних слідів виявлені антигени А і В. Таким чином, оскільки для дослідження не доставлено контроль предмета-носія, зробити категоричний висновок про групову належність крові на підставі серологічного дослідження тампону - змиву з кров`ю не є можливим. Однак, якщо вважати виявлені властивості достовірними, то кров на марлевому тампоні (об`єкт №3) може походити від особи (осіб) групи АВ або бути змішаною кров`ю осіб з будь-яким сполученням вказаних антигенів. Тому, одержаний результат дослідження не виключає можливості походження слідів крові на марлевому тампоні зі змивом з підлоги (об`єкт №3) від потерпілого ОСОБА_12 , крові якого властиві обидва виявлені на тампоні антигени А і В. Присутність в слідах на тампоні (об`єкт №3) крові підозрюваного ОСОБА_9 чи свідка ОСОБА_14 , яким властивий антиген А, можлива тільки в якості домішки.( том 2 а.п. 67 -71).

Із Висновку судово-імунологічної експертизи № 126/5 від 11 лютого 2020 року вбачається, що в слідах на куртці - об. №1-20, на штанах-джинсах - об. №21-33, на футболці - об. №34, на трусах -об. №35, на черевиках - об. №36,37 знайдена кров при встановленні видової приналежності якої виявлений білок крові людини. У результаті серологічного дослідження слідів крові - об. №№1-37 виявлені антигени А і В ізосерологічної системи АВ0. Отримані результати не виключають можливість походження крові в слідах на куртці - об. №1-20, на штанах-джинсах - об. №21-33, на футболці - об. №34, на трусах - об. №35, на черевиках - об. №36,37 від особи групи АВ за ізосерологічною системою АВ0, або ж кров може бути змішаною від щонайменше двох осіб груповим характеристикам яких властиві антигени А і В у будь - якому сполученні. На підставі результатів дослідження слідів крові в об. №№1-37 і зразків крові потерпілого ОСОБА_12 , підозрюваного ОСОБА_9 і свідка ОСОБА_14 , не виключається можливість походження крові в об. №№1-37 від потерпілого ОСОБА_12 . Походження крові у цих об`єктах від одного тільки підозрюваного ОСОБА_9 , або від одного ОСОБА_14 виключається за груповою приналежністю. Кров кожного з цих двох може бути присутня у вказаних об`єктах тільки у разі змішування з кров`ю іншої особи, в тому числі і з кров`ю потерпілого ОСОБА_12 ( том 2 а.п. 72-78).

Із Висновку судово-імунологічної експертизи № 126/6 від 14 лютого 2020 року вбачається, що на доставлених для дослідження куртці (об`єкти №№1-11), штанах спортивних (об`єкти №№12-19) та парі чобіт (об`єкти №№20-22,25-27), які належать свідку ОСОБА_14 , знайдена кров людини. При серологічному дослідженні даних слідів (об`єкти №№1-22,25-27) виявлені антигени А і В, що не виключає можливості походження даних слідів від особи (осіб) з групою крові АВ. Також, в даних слідах (об`єкти №№1-22,25- 27) не виключена і можливість змішення крові осіб з виявленими антигенами. Одержаний результат дослідження не виключає можливості походження слідів крові на куртці (об`єкти №№1-11), штанах спортивних (об`єкти №№12- 19) та парі чобіт (об`єкти №№20-22,25-27), які належать свідку ОСОБА_14 , від потерпілого ОСОБА_12 , крові якого властиві обидва виявлені на вищевказаних речах антигени А і В. Присутність в слідах на куртці (об`єкти №№1-11), штанах спортивних (об`єкти №№12-19) та парі чобіт (об`єкти №№20-22,25-27), які належать свідку ОСОБА_14 , крові підозрюваного ОСОБА_9 чи самого свідка ОСОБА_14 , яким властивий антиген А, можлива тільки в якості домішки.( том 2 а.п. 79-83).

Із Висновку судово-цитологічної експертизи № 217/1 від 12 лютого 2020 року вбачається, що в піднігтьовому вмісті обох рук підозрюваного ОСОБА_9 , (об`єкти №№1;2), представленому на дослідження, наявність крові не встановлена, при цитологічному дослідженні виявлені епітеліальні клітини з ядрами та клітини середнього шару епідермісу особи чоловічої генетичної статі, їх групова належність не визначена через не виявлення антигенів А,В,Н ізосерологічної системи АВ0, тому висловитись про їх походження від осіб, вказаних у питанні слідчого або інших не представляється можливим. У частках речовини (об`єкти №№3;4), позначених у постанові слідчого «зрізах нігтьових пластин з правої та лівої рук свідка ОСОБА_14 », представлених на дослідження, наявність крові не встановлена, при цитологічному дослідженні виявлені лише рогові лусочки та пласти рогового шару епідермісу, не придатні для діагностики.( том 2 а.п. 84-88).

Із Висновку судово-цитологічної експертизи № 217/2 від 25 лютого 2020 року вбачається, що в піднігтьовому вмісті обох рук трупа ОСОБА_12 (об`єкти №№1;2) встановлена наявність крові. В піднігтьовому вмісті правої руки (об`єкт №1) виявлені клітини середнього шару епідермісу. В піднігтьовому вмісті лівої руки (об`єкт №2) клітини з ядрами не знайдені. При визначенні видової належності слідів виявлений білок людини. В об`єктах №№1;2 мікрочастки тканин людини не знайдено. При цитологічному дослідженні встановлено, що виявлені сліди належать особі чоловічої генетичної статі. При серологічному дослідженні крові та клітин виявлені антигени А,В і Н ізосерологічної системи АВ0. Враховуючи отримані результати досліджень та групові характеристики крові осіб, що проходять по даному кримінальному провадженню, не виключається можливість походження крові та клітин в піднігтьовому вмісті рук ОСОБА_12 , від особи (осіб) з групою крові АВ та вмістом супутнього антигену Н ізосерологічної системи АВ0, у тому числі від потерпілого ОСОБА_21 , і в цьому випадку не можна виключити домішок крові та клітин від підозрюваного ОСОБА_22 та свідка ОСОБА_23 ( том 2 а.п. 89 -92).

Із Висновку судово-цитологічної експертизи № 217/3 від 10 лютого 2020 року вбачається, що на поверхні дерев`яної палиці (об`єкти №№1-3) встановлено наявність крові та виявлений білок людини. Клітини епітелію з ядрами та мікрочастки тканин людини на поверхні дерев`яної палиці не виявлені. При встановленні групової належності крові в об`єктах №№1-3 виявлені антигени А, В і Н ізосерологічної системи АВ0. Статева належність крові в об`єктах №№1-3 не встановлена, через відсутність придатних для обліку формених елементів крові в цитологічних препаратах з даних об`єктів. Отриманий результат дослідження не виключає походження крові, виявленої на поверхні дерев`яної палиці (об`єкти №№1-3), від особи (осіб) з групою крові АВ з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВ0, у тому числі і від потерпілого ОСОБА_12 , беручи до уваги групову належність його крові. Також не виключається змішування крові в об`єктах №№1-3 від осіб, крові яких властиві антигени А, В і Н ізосерологічної системи АВ0. В останньому випадку не виключається змішування крові потерпілого ОСОБА_12 з кров`ю підозрюваного ОСОБА_9 та (або) з кров`ю свідка ОСОБА_14 , при цьому, походження крові на поверхні дерев`яної палиці від підозрюваного ОСОБА_9 та (або) свідка ОСОБА_24 можливе тільки в якості домішку, оскільки їх крові властиві тільки антигени А і Н ізосерологічної системи АВ0. Також на поверхні дерев`яної палиці (об`єкти №№1- 3) встановлено наявність поту. Оскільки в даних об`єктах було виявлено і кров людини, та виявлені антигени А, В і Н ізосерологічної системи АВ0, то не виключається походження поту та крові від особи (осіб) з групою крові АВ з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВ0, у тому числі і від потерпілого ОСОБА_12 , беручи до уваги групову належність його крові. Або можна припустити можливість змішування поту та крові від осіб, крові яких властиві антигени А, В і Н ізосерологічної системи АВ0.Таким чином, не виключається змішування крові та (або) поту потерпілого ОСОБА_12 з потом та (або) кров`ю підозрюваного ОСОБА_9 та (або) свідка ОСОБА_14 ( том 2 а.п. 93 -97).

Із Висновку судово-цитологічної експертизи № 217/4 від 10 лютого 2020 року вбачається, що на клинку від ножа (об`єкт №1), що в Постанові слідчого позначений як предмет, що зовні схожий на ніж, встановлена наявність крові, виявлені епітеліальні клітини з ядрами та визначений білок людини. На ножі (об`єкти №№2;3) наявність крові не встановлена, клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не знайдені. Статева належність крові та клітин на клинку від ножа невстановлена через відсутність формених елементів крові та через недостатню кількість придатних для дослідження ядер клітин, при визначенні групової належності крові та клітин в даних слідах виявлено антигени А, В та Н ізосерологічної системи АВ0. Враховуючи вище вказані результати дослідження, можливо висловитися, що кров та клітини в слідах на клинку від ножа (об`єкт №1) могли походити від особи (осіб) з групою крові АВ, з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВ0, якою в даному випадку є потерпілий ОСОБА_25 , беручи до уваги його групову характеристику крові. Або сліди крові та клітин могли утворитися за рахунок змішування її від декількох осіб з різним сполученням виявлених антигенів, і в цьому випадку не виключається можливість домішку крові та клітин, як від підозрюваного ОСОБА_9 , так і від свідка ОСОБА_14 , враховуючи групову приналежність їх крові. На клинку від ножа (об`єкт № 1), ножі (об`єкти №№ 2,3) наявність поту не визначено.( том 2 а.п. 98 -102).

Із Висновку судово-цитологічної експертизи № 217/5 від 10 лютого 2020 року вбачається, що на клинку ножа (об`єкт №1) та частині рукоятки ножа (об`єкт №2), встановлена наявність крові та визначений білок людини. На іншій ділянці рукоятки ножа (об`єкт №3) наявність крові не встановлено. На ножі (об`єкти №№1-3) клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не виявлені. При цитологічному дослідженні визначено, що кров в об`єктах №№1;2 належить особі чоловічої генетичної статі. При визначенні групової належності крові в об`єктах №№1;2 виявлені антигени А,В,Н ізосерологічної системи АВ0. Враховуючи вищевказані результати дослідження, можна припустити, що сліди крові на ножі в об`єктах №№1;2 могли походити від чоловіка (чоловіків), груповій властивості крові якої (яких) характерні виявлені антигени А,В,Н ізосерологічної системи АВ0, а саме від потерпілого ОСОБА_12 , беручи до уваги його групу крові. Або, можливе походження слідів крові на ножі в об`єктах №№1;2 за рахунок змішування її від декількох осіб з різним сполученням виявлених антигенів А,В,Н. І, в такому разі, не виключається можливість домішку крові як від підозрюваного ОСОБА_9 так і від свідка ОСОБА_14 , враховуючи їх групи крові. На ножі (об`єкти №№1-3) наявність поту не визначено.( том 2 а.п. 103-106).

Із Протоколу огляду місця події від 31 січня 2020 року вбачається, що об`єктом огляду є приміщення коридору Слов`янського відділення судової-медичної експертизи, що розташовується за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вулиця Ярослава Мудрого, будинок № 22. У вказаному приміщенні знаходиться судово-медичний експерт ОСОБА_26 , який надав для огляду та подальшого вилучення речі ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та його біологічні зразки, а саме: светр сірого кольору, тільняшку біло-чорного кольору, спортивні штани чорного кольору, штани натільні байкові, труси синього кольору, туфлі чорного кольору зі шкірозамінника, які були поміщенні до зеленого пакету, горловина якого зв`язана ниткою, на якій мається склейка з підписами понятих та учасників. Також 5 паперових конвертів, в яких містяться волосся з скроневої ділянки з лівого та правого боку, потиличної ділянки, тім`яної та лобної ділянки, які були поміщенні до 1 паперового конверту, 2 конверта, в яких містяться нігті лівої та правої кисті було поміщено до 1 паперового конверту. Вказаний біологічний матеріал належить ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( том 1 а.п. 194).

Із Висновку комплексної амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи № 123 від 26 лютого 2020 року вбачається, що в період часу, відповідно інкримінованому правопорушенню, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будь-яким хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом душевної діяльності, слабоумством не страждав. Виявляв емоційно-нестійкий розлад особистості, імпульсивний тип, ускладнений психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, зі шкідливими наслідками. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, відповідний інкримінованому правопорушенню ОСОБА_9 у стані тимчасового розладу психічної діяльності не знаходився. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_9 , будь-яким хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом душевної діяльності, слабоумством не страждає. Виявляє емоційно-нестійкий розлад особистості, імпульсивний тип, ускладнений психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, зі шкідливими наслідками. Може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_9 застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру не потребує ( том 1 а.п.199-204).

Із Доручення на проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 04 лютого 2020 року вбачається, що доручити підлеглим співробітникам ВКП Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області провести негласну слідчу (розшукову) дію у вигляді аудіо, - відео контролю особи, а саме ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в публічно доступних місцях та інших місцях, на які вкаже особа, терміном 20 ( двадцять) діб (том 2, а.п.127).

Із Протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 16 березня 2020 року вбачається, що 19 лютого 2020 року з 10 годині 28 хвилин до 10 години 38 хвилин (даний час вказаний на записі) ОСОБА_14 під час розмови із співрозмовником, окрім спілкування на загальні теми, вказував на обставини вбивства ОСОБА_12 17 січня 2020 року, які є аналогічними свідченням, наданим під час його допиту в судовому засіданні. (том 2, а.п.128 -130).

В судовому засіданні досліджено аудіо запис вказаної розмови, який міститься на оптичному дискі DVD- R інв. № 38т від 07 лютого 2020 року ( том 2 а.п.131).

Аналізуючи Протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000147 від 16 березня 2020 року за ст. 115 ч. 1 КК України колегія суддів приходить до обґрунтованого переконання, що вказана негласна слідча дія була проведена з застосуванням спеціальних технічних засобів на підставі Ухвали слідчого судді Донецького апеляційного суду № 875т від 03 лютого 2020 року ( том 2 а.п.126) у відповідності до вимог ст. ст. 246-252 КПК України, порядок проведення даної негласної слідчої дії 19 лютого 2020 року та складений Протокол цілком відповідає вимогам ст. ст. 104, 252 КПК України.

Судом досліджені характеризуючи данні обвинуваченого ОСОБА_9 .

Аналізуючи позицію обвинуваченого в судовому засіданні, який не заперечував, що всі отримані потерпілим тілесні ушкодження настали від його протиправних дій, розумів, що голова є життєво важливим органом людини, спів ставляючи її з обвинуваченням, що пред`явлене ОСОБА_9 , а також іншими доказами, зокрема показаннями свідків обвинувачення, дослідженими судом документами та висновками експертів, які повністю викривають обвинуваченого у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, колегія суддів робить висновок про те, що наведені судом докази мають характер логічних, послідовних, та об`єктивних.

Зазначені докази винності обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні умисного вбивства є такими, що доповнюють одне одного, є належними, допустимими та достатніми, оскільки у відповідності до ст.ст. 84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані в порядку, передбаченому Конституцією та КПК України.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів, колегія суддів враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані ним докази ( параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09 червня 1998 року, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя ( статті 5,8 Конвенції) тощо.

Колегією суддів також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року; «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року «… що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що досліджені в судовому засіданні докази логічні, послідовні, не містять протиріч, переконливі як кожен окремо, так і їх сукупність у взаємозв`язку.

Жоден із них не спростований, містить інформацію щодо предмету доказування, схожих неоспорюваних чітких і узгоджених між собою презумпцій факту.

Судом не встановлено таких обставин, які ставили б під сумнів показання допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_14 , так само не надано суду доказів, що їх спростовують. Репутація цієї особи не дискредитована, довіра до його показань не підірвана, мотивів можливої нечесності як приводу для обмовляння обвинуваченого захистом не доведено.

В судовому засіданні обвинувачений, його захисник скористалися правом допитати свідків, що відповідає вимогам п.1, підп. «d»п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, із забезпеченням їм можливості надати аргументи на спростування їх показань, однак жодних об`єктивних даних для того, щоб ставити їх під сумнів, суд не встановив.

Показання вищевказаного свідка повністю узгоджується зі змістом інших доказів, якими є протоколи слідчих дій, висновки експертиз, речові докази.

За таких обставин, колегія суддів приймає до уваги при ухваленні вироку показання свідків, речові докази, як докази винуватості ОСОБА_9 .

При їх оцінці суд дійшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом»,який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст.17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні у справі «Коробов проти України».

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 01 листопада 1996 року "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Вирішуючи питання щодо надання юридичної оцінки діям ОСОБА_9 ,колегія суддів виходить з того, що згідно ст.115 КК України умисне вбивство з об`єктивної сторони характеризується діянням у вигляді посягання на життя іншої людини, наслідком у вигляді смерті людини та причинним зв`язком між вказаними діянням та наслідком, а з суб`єктивної сторони умисною формою вини, коли винний усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажає або свідомо припускає її настання.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.22 Постанови №2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного.

Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного. Якщо винний діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого, для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення не має.

При цьому у п. 20 даної Постанови зазначено, що умисне вбивство без кваліфікуючих ознак, передбачених ч. 2 ст. 115 КК України, а також без ознак, передбачених статтями 116-118 КК України, зокрема в обопільній сварці чи бійці або з помсти, ревнощів, інших мотивів, викликаних особистими стосунками винного з потерпілим, підлягає кваліфікації за ч. 1 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні з показань свідка ОСОБА_14 встановлено та стороною захисту не спростовано, що 17 січня 2020 року у взаємовідносинах між ОСОБА_9 та ОСОБА_12 мав місце конфлікт, який в подальшому ймовірно й обумовив мотиви переслідування та подальшого нанесення обвинуваченим численних ударів потерпілому дерев`яною палицею в життєво-важливий орган голову, а також не менше семи ударів плоскою частиною леза по тім`яній частині голови.

Колегія суддів звертає увагу, що власне і сам обвинувачений визнав, що передумовою нанесення ударів стала конфліктна ситуації з потерпілим.

Так, обвинувачений ОСОБА_9 вчинив діяння, яке спрямовано на порушення права особи на життя, тому воно заборонене кримінальним законом. Обвинувачений на ґрунті неприязних відносин умисно позбавив ОСОБА_12 життя. Викладене свідчить про наявність в діяннях ОСОБА_9 ознак протиправності. Обвинувачений завдав ОСОБА_12 не менш тридцяти двох травматичних впливів. Причиною смерті ОСОБА_12 стала закрита черепно-мозкова травма з крововиливами під м`які мозкові оболонки, ускладнена розвитком нерівномірного кровонаповнення та дистрофічних змін внутрішніх органів, порушеннями мікроциркуляції в речовині мозку, набряку головного мозку, які є небезпечні для життя, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Отже,дії обвинуваченого та наслідок у виді смерті ОСОБА_12 знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку. Встановлені фактичні обставини кримінального провадження, а саме умови, за яких виник конфлікт, обстановка, в якій він відбувався, стан алкогольного сп`яніння, в якому знаходилися обидва учасника конфлікту, подальші дії обвинуваченого, які були спрямовані на продовження обопільного конфлікту, послідовність дій обвинуваченого, характер, спосіб, кількість та локалізація поранень, механізм їх спричинення, спрямованість завданих ним ударів в таку частину тіла людини, нанесення в яку є небезпечними для життя, знаряддя злочину дерев`яна палиця, плоска поверхня ножа, а також його поведінка до, під час та після вчинення інкримінованого злочину, свідчать про направленість умислу ОСОБА_9 , саме на заподіяння смерті ОСОБА_12 і збігаються з ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Обвинувачений в даному випадку діяв з прямим умислом, направленим на позбавлення життя потерпілого, та вчинив для цього усі необхідні дії, які були для нього завідомо такими, що потягнуть смерть.

Вбивство, яке було наслідком дії особи, котра хоча й не ставила собі за мету позбавлення життя, але байдуже ставилася до такого наслідку, можливість якого вона свідомо допускала, також кваліфікується як умисне вбивство.

Враховуючи Висновки судово-медичних експертиз від 09 квітня 2020 року № 59 та від 09 квітня 2020 року №6 про кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого, активний характер дій обвинуваченого щодо цілеспрямованого пошуку знаряддя вбивства, параметри знаряддя злочину, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки та причини припинення злочинних дій, в своїй сукупності свідчать лише про наявність прямого умислу на вбивство, тобто обвинувачений усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав наслідки у виді смерті та бажав їх настання.

Показання обвинуваченого в частині кількості нанесення ним ударів дерев`яною палицею, а також плоскою частиною леза ножа в область голови ОСОБА_12 спростовуються висновками судово- медичних експертиз.

Заперечення обвинуваченим спричинення потерпілому ОСОБА_12 тілесних ушкоджень з метою заподіяння смерті спростовує сукупність встановлених в судовому засіданні обставин вчиненого діяння. Зокрема, із врахуванням способу вчинення - нанесення ударів, характеру та локалізації, взаємовідносин обвинуваченого та потерпілого колегія суддів констатує, що настання смерті охоплювалося умислом обвинуваченого на позбавлення життя потерпілого, який усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав його суспільно небезпечні наслідки.

На думку колегії суддів, обвинувачений, вказуючи, що не мав умислу вчиняти злочин умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі, намагається уникнути кримінальної відповідальності за фактично вчинені дії. ОСОБА_9 усвідомлює, що цей злочин є особливо тяжкий і, відповідно, передбачає суворе покарання.

Показання обвинуваченого спростовуються проаналізованими та перевіреними доказами, які вказані у вироку вище.

Відповідно до закону (ст.ст.24, 115 КК України) для обвинувачення в умисному вбивстві необхідно встановити, що винна особа, вчиняючи протиправні дії, передбачала настання смерті потерпілого і внаслідок цих дій бажала чи свідомо припускала настання такого наслідку.

ОСОБА_9 та його захисником не надано доказів, які б спростовували умисел обвинуваченого на умисне вбивство ОСОБА_12 .

Відсутні й докази того, що вбивство вчинила інша особа.

Колегія суддів критично сприймає твердження обвинуваченого про відсутність умислу через те, що він не планував вбивство, оскільки момент виникнення умислу не обов`язково повинен передувати початку певних дій особи, умисел може виникнути в особи вже під час бійки, коли вона починає наносити удари відповідної сили і кількості по життєво важливим органам, і не зупиняється поки потерпілий не отримає ушкодження, небезпечні для життя.

Також колегія суддів критично ставиться до показів обвинуваченого в частині того, що він не бажав настання смерті ОСОБА_12 , розцінює такі покази як спосіб захисту обвинуваченого, оскільки його дії свідчать про наявність умислу саме на позбавлення життя ОСОБА_12 , а саме, кількість ударів, локалізація - умисне нанесення ударів дерев`яною палицею по життєво важливому органу - голові, що позбавило ОСОБА_12 можливості захищатися, що свідчить про те, що обвинувачений усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав його суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання; це підтверджується і його поведінкою після завдання ударів, так як він не намагався надати потерпілому допомогу, викликати медичних працівників, хоча розумів, що надати допомогу при тих обставинах потерпілому нікому.

Також колегію суддів не приймаються до уваги пояснення обвинуваченого в тій частині, що коли він та ОСОБА_12 прийшли до квартири ОСОБА_14 , у ОСОБА_12 вже були тілесні ушкодження на голові, оскільки згідно з Висновком додаткової судово медичної експертизи №6 від 09 квітня 2020 року тілесні ушкодження потерпілому були заподіяні незадовго до настання смерті, у відносно короткий проміжок часу.

Фактичні обставини кримінального правопорушення встановлені під час досудового розслідування знайшли своє підтвердження дослідженими під час судового розгляду належними і допустимими доказами, які, за оцінкою колегії суддів , не викликають сумніву щодо дійсного наміру обвинуваченого та спрямованість умислу обвинуваченого саме на умисне протиправне заподіяння смерті потерпілому.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_9 щодо відсутності в його діях умислу, направленого на умисне вбивство ОСОБА_12 , колегія суддів вважає - безпідставними, такими, що не відповідають фактичним обставинам подій, які мали місце в дійсності.

Описані ушкодження утворилися від багатократної дії тупого твердого предмету. Ушкоджень, характерних для боротьби чи самооборони у потерпілого не встановлено. Самоспричинення описаних тілесних ушкоджень виключається.

Такий характер умисних дій обвинуваченого відносно потерпілого ОСОБА_12 , послідовність і інтенсивність їх вчинення за конкретних обставин, на висновок колегії суддів , поза сумнівом свідчить, що ОСОБА_9 за конкретних обставин подій усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки - умисне протиправне позбавлення життя іншої людини і бажав настання таких наслідків - смерть ОСОБА_12 .

ОСОБА_9 , будучи молодою, фізично здоровою, працездатною особою, не вважаючи життя людини найвищою цінністю, безжально й холоднокровно, шляхом нанесення чисельних ударів дерев`яною палицею в життєво важливий орган - голову, спричиняв тілесні ушкодження потерпілому, наслідком яких настала смерть людини. ОСОБА_9 за обставин вчиненого злочину, усвідомлював, що потерпілий ОСОБА_12 внаслідок перебування у стані алкогольного сп`яніння не міг чинити опору дорослому, фізично здоровому чоловіку. Локалізація, кількість тілесних ушкоджень у потерпілого, їх характер та тяжкість, свідчить про неодноразове побиття, в ході якого ОСОБА_9 не міг не розуміти можливість настання суспільно-небезпечних наслідків його дій у виді смерті і бажав цього або свідомо допускав.

Доводи обвинуваченого, щодо неправильності кваліфікації його дій за пред`явленим обвинуваченням по факту смерті ОСОБА_12 , їх невідповідності фактичним обставинам подій, в тому числі і щодо характеру і направленості його умислу, суд вважає - безпідставними, такими, що не відповідають фактичним обставинам подій, які мали місце в дійсності.

А відтак судом встановлено, що смерть ОСОБА_12 перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку із діями обвинуваченого ОСОБА_9 , який завдав чисельні удари по тілу потерпілого, в тому числі і в життєво важливий орган - голову, які призвели до тяжких тілесних ушкоджень, що і стало причиною смерті.

Мотив дій обвинуваченого ОСОБА_9 встановлений колегією суддів, як раптово виниклі неприязні відносини з потерпілим ОСОБА_12 , що сам обвинувачений не заперечував у судовому засіданні.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_9 , вірно кваліфіковано за ст. 115 ч. 1 КК України, вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Таку кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_9 , колегія суддів вважає правильною.

При визначенні міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризуючих його обставин, віднесення кримінального правопорушення законодавством до особливо тяжких злочинів, характер, ступінь його суспільної небезпеки, ступінь негативної майнової шкоди і наслідків для потерпілої, дані про особу обвинуваченого.

Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

п.п.2,3 «при призначенні покарання, суди повинні всебічно враховувати фактичні обставини кримінального провадження у їх сукупності та визначати тяжкість конкретних злочинів враховуючи їх індивідуальний ступінь. Визначаючи ступінь тяжкості злочину судам необхідно виходити з особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб, кількість епізодів злочинної діяльності, характер та ступінь наслідків. Отже, ступінь тяжкості злочину визначається характером того діяння, яке було вчинено у конкретному випадку. На неї впливають різні об`єктивні та суб`єктивні обставини, зокрема цінність тих суспільних відносин на які посягає винний, тяжкість наслідків (характер посягання), спосіб посягання форма й ступінь вини наявність або відсутність кваліфікуючих ознак.»

Колегія суддів, призначаючи ОСОБА_9 покарання, також враховує вимоги ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 відповідно до ст. 67 КК України колегія суддів визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Колегія суддів виходить із положень статті 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_9 є осудним, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але судимість погашена у встановленому законом порядку,вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, посередньо характеризується за місцем мешкання, має на утриманні малолітню дитину, особу винного, суд враховує також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а у відповідності до ст. 3 Конституції України «Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що потерпіла наполягає на суворій мірі покарання для обвинуваченого.

Зважаючи, що обвинувачений частково не визнав своєї вини, а саме умислу, заперечував кваліфікацію його дій, на думку колегії суддів, це свідчить про недостатнє усвідомлення протиправного характеру поведінки, відсутність у особи належних висновків щодо необхідності виправлення, а відтак і про відсутність щирого каяття.

Колегія суддів вважає, що показання обвинуваченого щодо обставин вчинення ним злочину не в повній мірі узгоджуються як з показаннями свідків, так і з Висновками судово-медичних експертиз, які є об`єктивними даними і не залежать від суб`єктивних факторів, а відтак підстав для визнання ним вини та щирого каяття, як пом`якшуючих обставин, з огляду на відсутність критичної оцінки своєї злочинної поведінки, не вбачає.

ОСОБА_9 у стані алкогольного сп`яніння вчинив особливо тяжкий злочин, зокрема такий, що має підвищений рівень суспільної небезпеки, направлений проти закріплених Конституцією України природних і невідчужуваних прав людини, а саме проти життя і здоров`я людини, які визнаються найвищою соціальною цінністю. Зазначене свідчить про нехтування обвинуваченим загальнолюдськими моральними цінностями, крайню зневагу до людського життя та вказують на виключну небезпеку його особи для суспільства.

Наведені обставини заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, а також настання непоправних наслідків від учиненого, у своїй сукупності, свідчать про те, що виправити обвинуваченого ОСОБА_9 та запобігти його злочинній діяльності не можливо без його тривалої ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що обвинувачений має бути засудженим за частиною 1 статті 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції інкримініруємої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69, чи норм ст. 69-1 даного Кодексу до обвинуваченого, колегія суддів не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки колегія суддів однозначно переконана в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

18 січня 2020 року ОСОБА_9 було затримано на підставі статті 208 КПК України і на підставі Ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 січня 2020 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого неодноразово продовжувалася. Судом встановлено, що ризики передбачені статтею 177 КПК України на даний час не відпали, враховуючи, що особа засуджується до реального покарання у виді позбавленні волі, з метою запобігти ризикам ухилитись від суду та відбування покарання, суд приходить до висновку, що до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 слід залишити без змін, оскільки існує ризик перешкоджання кримінальному провадженню шляхом ухилення від виконання судового рішення.

Вирішуючи питання стосовно цивільного позову потерпілої ОСОБА_8 в частині стягнення матеріальної шкоди, колегія суддів вважає, що він підлягає повному задоволенню виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1 ст. 1166 ЦК України « Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала».

В судовому засіданні встановлено, що 17 січня 2020 року обвинувачений ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення умисне протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_12 , який є сином ОСОБА_8 .

В судовому засіданні встановлено, що потерпілій ОСОБА_8 спричинено матеріальну шкоду, пов`язану з похованням її сина - ОСОБА_12 у розмірі 19538 грн. 33 коп, яка потерпілою документально підтверджена ( том 1 а.п. 34).

Приймаючи до уваги ті обставини, що саме неправомірними діями обвинуваченого потерпілій ОСОБА_8 причинено матеріальну шкоду, його провина в скоєнні кримінального правопорушення доведена, між його неправомірними діями та наслідками є прямий причинний зв`язок, наявність матеріальної шкоди і її розмір потерпілою в судовому засіданні доведена, обґрунтована. Обвинувачений ОСОБА_9 повністю визнав позовні вимоги потерпілої в частині відшкодування матеріальної шкоди. Колегія суддів вважає, що з ОСОБА_9 підлягає стягненню на користь потерпілої ОСОБА_8 заподіяна їй матеріальна шкода у розмірі 19538 грн 33 коп.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру враховуються вимоги розумності і справедливості.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди колегія суддів враховує роз`яснення, викладені у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, за якими розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Оскільки 17 січня 2020 року ОСОБА_9 вчинив умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_12 - сину ОСОБА_8 , що на думку колегії суддів є безповоротною втратою для потерпілої і її сім`ї, а у відповідності до статей 3, 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Право на життя є невід`ємним правом людини. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

Вчинене ОСОБА_9 кримінальне правопорушення потягло за собою сильні переживання та страждання, потерпіла ОСОБА_8 є людиною похилого віку, відчула сильнійший стрес, пов`язаний зі смертю свого сина, розладилася її нервова система, вона втратила дорогу для себе людину- свого сина.

В судовому засіданні обвинувачений визнав повністю позовні вимоги потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди, але вказав, що обставини склалися таким чином, що він не має такої суми грошових коштів для їх відшкодування потерпілій.

З урахуванням перелічених факторів, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що розміром грошового відшкодування моральної шкоди, необхідним та достатнім за вказаних обставин є 500 000 грн.

На підставі викладеного, позовні вимоги потерпілої підлягають задоволенню повністю.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 374 КПК України колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Визнати ОСОБА_11 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у виді позбавлення волі на строк десять років з ізоляцією засудженого та поміщенням його до кримінально виконавчої установи закритого типу.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_27 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України, в редакції, чинній на теперішній час, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_27 у строк відбуття призначеного покарання строк тримання під вартою під час досудового слідства та судового розгляду кримінального провадження з 18 січня 2020 року до дня набрання вироком законної сили включно із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_27 до набрання вироком чинності, залишити без змін - «тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції».

Стягнути з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ровеньки Луганської області, РНОКПП: НОМЕР_1 , офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки с. Токарі Бережки Лебедінського району Сумської області РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_7 , у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 19538 грн 33 коп ( дев`ятнадцять тисяч п`ятсот тридцять вісім грн. 33 коп), у рахунок відшкодування моральної шкоди 500000 грн ( п`ятсот тисяч гривень).

Речові докази по справі: флеш-носій на якому міститься відеозапис огляду місця події, який залучений до матеріалів кримінального провадження № 0000147, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 січня 2020 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 18 січня 2020 року, що зберігається в матеріалах даного кримінального провадження - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України залишити в матеріалах даного кримінального провадження.

Речові докази по справі: сейф пакет №7029417 в якому міститься 10 пляшок з надписом: «Гльоду настойка»; 1 паперовий конверт, в якому міститься 2 предмета зовні схожих на ножі; 1 паперовий конверт, в якому міститься 1 предмет зовні схожий на ніж; 2 паперовий конверт, які заклеєні між собою, в яких міститься фрагмент дерев`яної палиці; 1 паперовий конверт в якому міститься змив з підлоги коридору; 1 паперовий конверт, в якому міститься змив з підлоги, де виявлено труп; 1 паперовий конверт, в якому міститься зіскоб зі стіни коридору, який залучений до матеріалів кримінального провадження № 0000147, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 січня 2020 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 18 січня 2020 року, що зберігається в камері схову Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області за Квитанцією № 268 від 28 січня 2020 року - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України знищити.

Речові докази по справі: поліетиленовий пакет, в якому містяться речі свідка ОСОБА_14 , куртка чорного кольору зі шкірозамінника, штани спортивні чорного кольору, чоботи чорного кольору, які залучені до матеріалів кримінального провадження № 0000147, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 січня 2020 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 18 січня 2020 року, що зберігаються в камері схову Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області за Квитанцією № 268 від 28 січня 2020 року - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України передати власнику ОСОБА_14 .

Речові докази по справі: поліетиленовий пакет, в якому містяться: 2 паперових конверта в яких міститься зрізи нігтьових пластин свідка ОСОБА_14 ; 2 паперових конверта, в яких містяться змиви з рук свідка ОСОБА_14 , які залучені до матеріалів кримінального провадження № 0000147, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 січня 2020 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 18 січня 2020 року, що зберігаються в камері схову Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області за Квитанцією № 268 від 28 січня 2020 року - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України знищити.

Речові докази по справі: 1 паперовий конверт, в якому містяться зразки крові свідка ОСОБА_14 , який залучений до матеріалів кримінального провадження № 0000147, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 січня 2020 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 24 січня 2020 року, що зберігається в камері схову Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області за Квитанцією № 268 від 28 січня 2020 року - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України знищити.

Речові докази по справі: куртка синього кольору з сірими рукавами на якій виявлено плями речовини бурого кольору, кофта у полоску білого та чорного кольору, на якій маються плями речовини бурого кольору, труси синього кольору на яких виявлено плями речовини бурого кольору, джинси синього кольору, на яких виявлено плями речовини бурого кольору, кросівки чорного кольору, які залучені до матеріалів кримінального провадження № 0000147, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 січня 2020 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 19 січня 2020 року, що зберігаються в камері схову Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області за Квитанцією № 268 від 28 січня 2020 року - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України передати власнику ОСОБА_9 .

Речові докази по справі: 2 паперових конверта, в яких міститься зрізи нігтьових пластин з лівої та правої руки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та 2 паперових конверти зі змивами з правої та лівої долоні ОСОБА_9 , які залучені до матеріалів кримінального провадження № 0000147, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 січня 2020 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 18 січня 2020 року, що зберігаються в камері схову Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області за Квитанцією № 268 від 28 січня 2020 року - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України знищити.

Речові докази по справі: 1 паперовий конверт, в якому містяться зразки крові підозрюваного ОСОБА_9 , який залучений до матеріалів кримінального провадження № 0000147, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 січня 2020 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 28 січня 2020 року, що зберігається в камері схову Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області за Квитанцією № 268 від 28 січня 2020 року - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України знищити.

Речові докази по справі: DVD-R диск на якому міститься відеозапис слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_9 , який залучений до матеріалів кримінального провадження № 0000147, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 січня 2020 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 18 січня 2020 року, що зберігається в матеріалах даного кримінального провадження - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України залишити в матеріалах даного кримінального провадження.

Речові докази по справі: 6 DVD-R диски, на яких містяться записи з камер відео спостереження, що розташовані у під`їзді будинку АДРЕСА_6 , які залучені до матеріалів кримінального провадження № 0000147, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 січня 2020 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 10 березня 2020 року, що зберігаються в матеріалах даного кримінального провадження - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України залишити в матеріалах даного кримінального провадження.

Речові докази по справі: светр сірого кольору, тільняшку біло-чорного кольору, спортивні штани чорного кольору, штани натільні байкові, труси синього кольору, туфлі чорного кольору зі шкірозамінника, які були поміщенні до зеленого пакету, які залучені до матеріалів кримінального провадження № 0000147, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 січня 2020 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 31 січня 2020 року, що зберігаються в камері схову Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області за Квитанцією № 275 від 01 лютого 2020 року - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України передати потерпілій ОСОБА_8 .

Речові докази по справі: 5 паперових конвертів, в яких містяться волосся з скроневої ділянки з лівого та правого боку, потиличної ділянки, тім`яної та лобної ділянки, які були поміщенні до 1 паперового конверту, 2 конверта, в яких містяться нігті лівої та правої кисті було поміщено до 1 паперового конверту, які залучені до матеріалів кримінального провадження № 0000147, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 січня 2020 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 31 січня 2020 року, що зберігаються в камері схову Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області за Квитанцією № 275 від 01 лютого 2020 року - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України знищити.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_9 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок постановлено, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3