Справа №155/930/20
Провадження №1-кп/155/175/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, у порядку спрощеного провадження за відсутності учасників судового провадження, в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Ромашкіно Леніногорського району, Республіка Татарстан, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, згідно з ст.89 КК України несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 14 червня 2020 року приблизно о 14 годині 00 хвилин, в місті Берестечко, по вулиці Січових Стрільців, 2а Горохівського району Волинської області, перебуваючи поблизу магазину «Панночка», шляхом вільного доступу, керуючись прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, керуючись тим, що його дії не помічені іншими особами, таємно викрав велосипед іноземного виробництва марки «STELS», належний ОСОБА_4 , вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №435 від 17 червня 2020 року становить 2300 (дві тисячі триста) гривень, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_3 вищевказаними діями скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч.1 ст.185 КК України.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні в порядку вимог ст.302 КПК України.
До обвинувального акту долучено письмову заяву ОСОБА_3 складену за участі захисника ОСОБА_5 , в якій обвинувачений зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Також, у вказаній заяві ОСОБА_3 зазначив, що йому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також його ознайомлено, що відповідно до ч.2 ст.302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини. Захисником підтверджено, що надана ОСОБА_3 згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні є добровільною.
Крім цього, до обвинувального акту додано письмову заяву потерпілої ОСОБА_4 , в якій вона зазначає, що не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст.ст.381-382 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Згідно з вимогами ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.
Обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які неоспорюються учасниками судового провадження, враховуючи беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку та кваліфікує його дії за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Згідно з ч.2 ст.50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України є кримінальним проступком, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак судимість погашена, офіційно не працевлаштований, має місце реєстрації, посередньо характеризується за місцем проживання.
За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.1 ст.185 КК України, а саме у виді громадських робіт.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
У відповідності до вимог ст.ст.100, 124 КПК України суд вирішує долю речових доказів та приймає рішення по питанню процесуальних витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи, які слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в повному обсязі.

Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст.ст.369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня звернення вироку до виконання.
Речові докази, зокрема, велосипед іноземного виробництва марки «STELS», який знаходиться на зберіганні в потерпілої ОСОБА_4 залишити останній за належністю.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривень 70 копійок за проведення судово-товарознавчої експертизи.

На вирок суду може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду шляхом її подачі через Горохівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий