Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/4394/20
Провадження № 1-кс/723/5378/20
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2020 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання слідчого Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_2 , про арешт майна, -

встановив:
Слідчий Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_2 , звернувся в суд із клопотанням, погодженим з прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 про арешт майна посилаючись на те, що 05.10.2020 р. до Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області надійшла заява ОСОБА_4 про те, що після смерті чоловіка заявниці ОСОБА_5 1959 року народження брат померлого ОСОБА_6 незаконно заволодів двома автомобілями: «БМВ» 1939 року випуску, вишневого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 та «ОСТИН» 1946 року випуску, чорного кольору реєстраційний номер НОМЕР_2 , які належали подружжю та зберігались за адресою: АДРЕСА_1 .

06.10.2020 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстровано кримінальне провадження за № 0000698 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

06.11.2020 на підставі ухвали слідчого судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області справа №723/4394/20 від 20.10.2020, на тимчасовий доступ до транспортного засобу марки «БМВ» 1939 року випуску, чорного кольору із крилами вишневого кольору, реєстраційний номер державний номер НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_3 та до номерного знаку НОМЕР_4 , належні ОСОБА_7 , який знаходиться на території господарства ОСОБА_8 , за адресою м. Чернівці, вул. Пролетарська 44, було вилучено вище вказаний автомобіль, визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні зареєстрованому в ЄРДР №0000698 від 06.10.2020 та поміщено на спеціальний майданчик центру забезпечення ГУНП в Чернівецькій області, що за адресою: м. Чернівці, вул. Комунальників, 4 В.

При цьому слдічий, посилаючись на необхідність огляду автомобіля та проведення трасологічної експертизи цього транспортного засобу, встановлення реальних номерів агрегатів та відповідних документів на них просив накласти арешт на транспортний засіб марки «БМВ» 1939 року випуску, чорного кольору із крилами вишневого кольору, реєстраційний державний номерний знак НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_3 та на номерний знак НОМЕР_4 , належний ОСОБА_7 .

Вивчивши клопотання, слідчий суддя вважає, що розглядуване клопотання не відповідає вимогам статті 171 КПК України, а саме.

Згідно вимог ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Із клопотання вбачається, що воно не містить посилання на обставини які б існували і на докази які б підтверджували необхідність обмеження розпорядження вказаним автомобілем (ч.11 ст.170 КПК України).

Без такого підтвердження належними доказами, неможливо перевірити можливість застосування обмежень передбачених кримінально процесуальним законодавством України.

Згідно вимог ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень ст.170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та для відшкодування шкоди чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Абзац другий ч.1 ст.170 КПК України передбачає певні ризики, наявність яких свідчать про необхідність арешту майна. Такими ризиками є запобігання можливості приховування майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Слідчим суддею встановлено, що слідчий в своєму клопотанні зазначив мету арешту автомобіля, а саме збереження його як речового доказу, однак в порушення вимог ч.1 ст. 170 КПК України не конкретизував ризики, які свідчили б про необхідність арешту майна

Так, зазначаючи про наявність ризиків які свідчать про необхідність арешту майна слідчий послався на те, що автомобіль, якщо він буде перебувати у ОСОБА_9 або у ОСОБА_10 може бути відчужений, змінений, перероблений, зіпсований, схований, перееданий іншій особі.

На думку слідчого судді, вказані негативні дії із автомобілем беззаперечно призведуть до негативних наслідків для речового доказу. Однак слідчий суддя не знайшов відповіді на запитання чому саме особа яка повідомила про угон автомобіля чи власник цього автомобіля ОСОБА_7 будуть вчиняти такі дії із своєю власністю.

Крім цього в клопотанні не зазначені підстави і мета, відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна (п.1 ч.2 ст. 171 КПК України).

При цьому зазначення слідчим в клопотанні того, що необхідність арешту пов`язана із проведенням трасологічної експертизи до уваги не приймається так як таке твердження є безпідставне і не підтверджене жодними доказами.

Із ч.3 ст.172 КПК України вбачається, що слідчий суддя встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк для усунення недоліків про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вказане та керуючись ст.ст.170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання слідчого СВ Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_2 , погоджене із прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області про накладення арешту на майно повернути прокурору для виправлення виявлених і зазначених в ухвалі недоліків.

Встановити строк в 72 (сімдесят дві) години для усунення цих недоліків.

Слідчий суддя: