Справа № 592/8856/20
Провадження № 1-кп/592/667/20

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми кримінальне провадження № 0001658, відомості за яким 22.05.2020 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який працює без офіційного працевлаштування будівельником, який має професійно-технічну освіту, який проживає в цивільному шлюбі, громадянина України, українця, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

04.05.2020 року близько 08 години 00 хвилин ОСОБА_3 проводив спільний відпочинок разом із своїм знайомим ОСОБА_5 поряд із будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_2 . В подальшому в той же день близько 08 години 20 хвилин ОСОБА_5 спробував зняти грошові кошти зі своєї банківської картки АТ КБ ПриватБанк № НОМЕР_1 з банкомату АТ КБ ПриватБанк в магазині Веселка , розташованому за адресою: м. Суми, вул. Ковпака, буд. 53, проте не зміг цього зробити через неправильно введений пін-код. Після цього ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_5 перерахувати з його банківської картки через додаток Приват 24 грошові кошти на банківську картку АТ КБ ПриватБанк № НОМЕР_2 , що належить його матері ОСОБА_6 для подальшого їх зняття через банкомат АТ КБ ПриватБанк та купівлі продуктів харчування, на що ОСОБА_5 погодився. У цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 шляхом обману та зловживання довірою останнього. Реалізуючи свій злочинний умисел, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_5 , бажаючи настання таких наслідків, переслідуючи корисливий мотив, діючи з прямим умислом, направленим на незаконне заволодіння грошовими коштами, шляхом обману та зловживанням довірою, використовуючи довірчі стосунки, які склалися між ним та ОСОБА_5 , під приводом перерахування грошових коштів на банківську картку та подальшого їх зняття через банкомат та передачу їх потерпілому, отримавши від ОСОБА_5 код підтвердження через мобільний телефон, за допомогою додатку Приват 24 , ОСОБА_3 перерахував грошові кошти в сумі 2000 грн. з банківської картки АТ КБ ПриватБанк № НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_5 , на банківську картку АТ КБ ПриватБанк № НОМЕР_2 , що належить його матері ОСОБА_6 . Після чого повідомив потерпілому про те, що вказані грошові кошти перерахувати не вдалося. В подальшому ОСОБА_3 отримані шахрайським шляхом грошові кошти потерпілого ОСОБА_5 витратив на власні потреби. На підставі викладеного ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що своїми умисними протиправними діями, які виразилися в незаконному заволодінні грошовими коштами на загальну суму 2000 грн. , що належить ОСОБА_5 , шляхом обману та зловживанням довірою, тобто він вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство) .

До початку судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 надав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми заяву, в якій він просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з тим, що ним було вчинено кримінальний проступок, він щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення та повністю відшкодував завдані ним збитки, тобто підпадає під звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України (вхідний № 37091 від 16.09.2020 року) .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заяву підтримав та просив її задовольнити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення заяви обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, на підставі ст. 45 КК України.

Вислухавши заяву та пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 , думку прокурора, дослідивши документи та копії документів, які містяться в матеріалах даного кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Із змісту п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Із змісту ст. 45 КК України вбачається, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Із змісту п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності № 12 від 23.12.2005 року вбачається, що звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям (ст. 45 КК України) можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Вчинення триваючого або продовжуваного злочину, двох або більше злочинів невеликої тяжкості, які утворюють сукупність (за винятком реальної) , не може бути перепоною для застосування ст. 45 КК України. Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки. Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи. Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб, наприклад, шляхом прилюдного вибачення за завдану образу. Передбачене у ст. 45 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Оскільки ОСОБА_3 , як особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок, після вчинення кримінального правопорушення щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодував завдані ним збитки, відтак суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, на підставі ст. 45 КК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 284-286, 288 КПК України; ст. ст. 44, 45, 190 КК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, на підставі ст. 45 КК України.

Закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через суд, який ухвалив судове рішення, Ковпаківський районний суд м. Суми протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Головуючий: ОСОБА_1