Справа № 161/9754/20 Провадження №11-сс/802/539/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,

представників ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
прокурора ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001771 за апеляційною скаргою директора ТОВ «А.В.Л.» ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 червня 2020 року про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_9 , звернулась до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про накладення арешту на транспортний засіб, марки MAN, моделі 18.463 FLT, сідловий тягач-Е, НОМЕР_1 , рік випуску 2001, колір зелений, об`єм двигуна 12816 куб.см., шасі № НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_12 , 1996 року народження, та на транспортний засіб, марки «VOLVO», модель FH12, вантажний сідловий тягач, рік випуску 1998, колір білий, об`єм двигуна 11967 куб.см. D, шасі № НОМЕР_3 , державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_13 , 1966 року народження, з позбавленням права розпоряджатись таким майном.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 червня 2020 року клопотання задоволено. Накладено арешт у кримінальному провадженні, що внесено до ЄРДР за №0001771 від 15.05.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.358 КК України, із забороною розпоряджатись транспортним засобом, марки MAN, моделі 18.463 FLT, сідловий тягач-Е, НОМЕР_1 , рік випуску 2001, колір зелений, об`єм двигуна 12816 куб.см., шасі № НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_12 , 1996 року народження, транспортним засобом, марки «VOLVO», модель FH12 вантажний сідловий тягач, рік випуску 1998, колір білий, об`єм двигуна 11967 куб.см. D, шасі № НОМЕР_3 , державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_13 , 1966 року народження.
В поданій апеляційній скарзі директор ТОВ «А.В.Л.» ОСОБА_10 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.06.2020 року про накладення арешту на транспортні засоби та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно відмовити.
Посилається на те, що в забезпечення виконання зобов`язань укладали договори іпотеки. Крім того, 27.11.2012 року між ОСОБА_14 та ПАТ «Західінкомбанк» було укладено Договір про задоволення вимог іпотекодержателя. У зв`язку із ліквідацією ПАТ «Західінкомбанк» 07.02.2017 року між ПАТ «Західінкомбанк» та ТзОВ «ФК ЄВРОФАКТОРІЯ» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 2017-01-06-000010 та Договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, договір про задоволення вимог іпотекодержжателя та договір застави від 07.02.2017 року, відповідно до яких ПАТ «Західінкомбанк» відступив право вимоги за кредитними договором, договором поруки, договором застави, договором іпотеки, договором про задоволення вимог іпотекодержателя, ТзОВ «ФК ЄВРОФАКТОРІЯ».
07.02.2017 року між ТзОВ «ФК ЄВРОФАКТОРІЯ» та ТОВ «А.В.Л.» укладено Договір про відступлення прав вимоги, за умовами якого первісний кредитор відступає новому кредитору права, належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора до позичальника, іпотекодавця, заставодавця, поручителя за кредитними договором та договорами забезпечення, включаючи права вимоги до їх правонаступників, спадкоємців та інших осіб, до яких перейшли обов`язки за кредитним договором та договорами забезпечення з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них та новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором.

Крім того, 07.02.2017 року між ТзОВ «ФК ЄВРОФАКТОРІЯ» та ТОВ «А.В.Л.» укладено Договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, договором про задоволення вимог іпотекодержателя, договором застави, за умовами якого у зв`язку з укладенням сторонами Договору про відступлення права вимоги.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.02.2017 року було постановлено замінити стягувача ПАТ «Західінкомбанк» на його правонаступника ТОВ «А.В.Л.» за позовом ПАТ «Західінкомбанк» до ОСОБА_14 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

03.03.2020 року приватним виконавцем ОСОБА_15 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з метою виконання виконавчого листа про стягнення солідарно з ОСОБА_14 , ОСОБА_6 на користь ПАТ «Західінкомбанк» заборгованості за кредитним договором. Ухвалою суду від 26.06.2020 року фактично було зупинено виконання рішення суду, оскільки було накладено арешт на рухоме майно, котре можна реалізувати в рамках виконавчого провадження, котре зараз стоїть на спеціалізованій площадці, по продажу арештованого майна.

З огляду на те, що ТОВ «А.В.Л.» виступає стягувачем у виконавчому провадженні котре проводиться з метою виконання виконавчого листа, вважають, що товариство є особою, яка наділена правом подачі апеляційної скарги на арешт майна, оскільки їхні права прямо порушуються даною ухвалою.

Представник ТОВ «А.В.Л.» будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Клопотання про відкладення розгляду справи не подавав. А тому, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника ТОВ «А.В.Л.», відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України.
Заслухавши доповідача, який виклав суть та доводи апеляційної скарги, представників ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та прокурора ОСОБА_9 , які проти задоволення апеляційної скарги заперечили, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до повернення з наступних підстав.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Таким чином п.10 ст.393 КПК України розповсюджується лише на власника або володільця майна.
У розумінні положень ст.170, п.3 ч.2 ст.171, ст.174, п.9 ст.309, п.10 ст.393 КПК України правом оскаржити рішення слідчого судді про накладення арешту на майно наділений саме його власник чи володілець.
Відповідно до порядку, передбаченого ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, а також у разі незгоди з прийнятим рішенням, вправі оскаржити ухвалу про арешт майна в апеляційному порядку відповідно до ст.309 КПК України.
В апеляційній скарзі апелянт вказує, що ТОВ «А.В.Л.» не є власником майна, щодо арешту якого слідчим заявлено клопотання.
Матеріали апеляційної скарги також не містять жодних доказів про належність майна ТОВ «А.В.Л.» або доказів про володіння останнього цим майном на законних підставах.
Відповідно до положень п.2 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана особою, яка не має права її подавати.

Враховуючи вище наведені обставини, зокрема те, що ТОВ «А.В.Л.» не довів, що вони є власником чи володільцем вилученого та арештованого майна, а тому в них відсутні правові підстави оскаржувати ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 червня 2020 року про накладення арешту на майно.
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу директора ТОВ «А.В.Л.» ОСОБА_10 на підставі п.2 ч.3 ст.399 КПК України необхідно повернути апелянту.

Керуючись ст.ст. 376, 399, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу директора ТОВ «А.В.Л.» ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 червня 2020 року про накладення арешту на майно повернути особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: