Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження№ 1-кп/733/133/20
Єдиний унікальний №733/899/20
Вирок
Іменем України

15 жовтня 2020 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000177 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, одруженого, не працюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, в здійсненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

та потерпілої ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
05 липня 2020 року о 03 годині 40 хвилин ОСОБА_3 керував транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ-2108», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та рухався в м. Ічня Чернігівської області по вулиці Вокзальна від центру міста в напрямку вулиці Свято Преображенська, але на відстані 58 метрів від будинку № 2 по вулиці Вокзальна він проявив неуважність, не правильно оцінив дорожню обстановку та перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого виїхав за межі проїзної частини дороги на ліве узбіччя, де здійснив з`їзд у ставок «Самарський» до повного занурення автомобіля у воду.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир вищевказаного автомобіля «ВАЗ-2108» ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани з синцем та садно в лобній ділянці, по одному синцю в правій ключичній та правій дельтоподібній ділянках, численних синців на правій задньо-бічній поверхні грудної клітки, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в результаті механічної асфікції внаслідок утоплення у воді ОСОБА_6 помер на місці події.
У вищевказаній дорожній обстановці водій ОСОБА_7 порушив вимоги п. 2.3 б) - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.10.1 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, п. 12.1 - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, що стало причиною виникнення та настання даної дорожньо - транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та пояснив, що 05 липня 2020 року о 03 годині 40 хвилин він, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ-2108», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 в м. Ічня Чернігівської області по вулиці Вокзальна від центру міста в напрямку вулиці Свято Преображенська, перед зміною напрямку руху не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого виїхав за межі проїзної частини дороги на ліве узбіччя, де здійснив з`їзд у ставок «Самарський» до повного занурення автомобіля у воду. Щиро розкаюється у вчиненому злочині та просить суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_5 , яка являється матір`ю загиблого ОСОБА_6 , в судовому засіданні показала, що саму дорожньо-транспортну пригоду вона не бачила. Їй повідомили, що син ОСОБА_6 помер в результаті механічної асфікції внаслідок утоплення. За кермом автомобіля, який здійснив ДТП, був ОСОБА_3 . На даний час вона залишилася одна та являється особою похилого віку, в зв`язку з чим потребує допомоги. Просила призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі згідно чинного законодавства України.
Суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зміст ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши при цьому, що сторона обвинувачення та сторона захисту правильно розуміє зміст цих обставин, а показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи та з`ясувавши, що немає сумніву у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку та визнавши відповідно до її змісту недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав вину у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_6

Переходячи до вибрання міри покарання, суд враховує суспільну небезпеку здійсненого злочину, його характер та ступінь. Особа обвинуваченого ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
Згідно досудової доповіді, складеної ст. інспектором Ічнянського РС філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області, ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Статтею 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що право кожного на життя охороняється законом. Нікого не може бути умисно позбавлено життя інакше ніж на виконання смертного вироку суду, винесеного після визнання його винним у вчиненні злочину, за який закон передбачає таке покарання.
Пункт 20 Постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вказує, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.
Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином, за вчинення якого передбачена міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, особу винного, який одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, а також наявність обставини, що пом`якшує покарання - щире каяття, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, дійшов висновку про необхідність призначення покарання в межах санкції ст. 286 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі, а також додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.
Окрім того, судом враховується думка потерпілої, яка вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання згідно законодавства України, так як беручи до уваги її пенсійний вік, стан здоров`я вона залишилася одна без будь якої підтримки.
Відповідно до ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 липня 2020 рокуу кримінальному провадженні № 0000177 від 05 липня 2020 року задоволено клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Чернігівській області накладено арешт на автомобіль марки «ВАЗ-2108», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованому в АДРЕСА_2 , який перебував у користуванні ОСОБА_3 .
Згідно ч.2 п.1 ст.174 Кримінального процесуального кодексу України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи наведене, арешт, накладений вищевказаною ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 липня 2020року на автомобіль марки «ВАЗ-2108», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , належить скасувати, оскільки в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба.

Запобіжні заходи відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувались.
Процесуальні витрати, в частині витрат пов`язаних з проведенням експертиз по кримінальному провадженню підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, на підставі ст.ст.118,124,126 КПК України.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 367 371, 373-374, 376 КПК України суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити міру покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь держави 1307 (одну тисячу триста сім) гривень 60 копійок в рахунок відшкодування витрат, понесених на проведення судової інженерно - транспортної експертизи по даному кримінальному провадженню.
Скасувати арешт, накладений ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 липня 2020 року, на автомобіль марки «ВАЗ-2108», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованому в АДРЕСА_2 , який перебував у користуванні ОСОБА_3 .

Речові докази: автомобіль марки «ВАЗ-2108», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який переданий на тимчасове зберігання на територію майданчика Варвинського ВП Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області, повернути власнику ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений в Чернігівський апеляційний суд через Ічнянський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги,якщо таку скаргу не було подано. У разі подання такої апеляційної скарги, вирок якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії вироку, а учасникам, які не були присутні в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1