Провадження № 1-кп/161/1177/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 15 вересня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000612 від 24.06.2020, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає в АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середня спеціальна, неодружений, військовослужбовець контрактної служби, несудимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_3 12 червня 2020 року близько 23.00год. в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_2 , умисно, діючи з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон «Xiaomi» вартістю, згідно висновку експерта №481 від 16.07.2020, 1388 гривень із сім-карткою мобільного оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_1 вартістю 30 гривень, який знаходився в чохлі вартістю 60 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 1478 гривень.
ОСОБА_3 інкримінується таємне викрадення чужого майна, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Окрім того, ОСОБА_3 23 червня 2020 року близько 10.00год. в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_2 , умисно, діючи з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу повторно таємно викрав золоту каблучку вагою 3,56 гр., вартість якої 1950 грн, золоту каблучку вагою 2,92 гр., вартість якої 1600 грн, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 3550 гривень.
ОСОБА_3 інкримінується таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
15 вересня 2020 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно з якої останній беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, щиро розкаявся у вчиненому, вибачився перед потерпілою, повністю примирився з нею, відшкодував завдану шкоду та сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди йому призначається покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді двох місяців арешту; за ч.2 ст.185 КК України у виді одного року позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підстав ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням із встановленням судом іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Зазначеною угодою також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч.4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Крім того, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, потерпілої, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для примирення.
Судом роз`яснені обвинуваченому, потерпілій наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, а також положення ст. 474 КПК України.
Потерпіла та обвинувачений в судовому засіданні просили суд затвердити угоду про примирення, прокурор не заперечував.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження та перевіривши угоду про примирення, приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Згідно вимог ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.
У відповідності до вимог ст.12 КК України, за ступенем тяжкості вчинені ОСОБА_3 кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, відносяться до категорії кримінального проступку та нетяжкого злочину.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, та повністю підтвердив обставини його вчинення. У вчиненому щиро розкаявся, зазначаючи, що примирився із потерпілою, шкоду їй відшкодував та погоджується на призначення узгодженого покарання.
В даному випадку судом роз`яснено обвинуваченому, потерпілій правові наслідки затвердження угоди, перевірено відповідність угоди фактичним обставинам справи, а також добровільність позицій сторін.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим і призначення останньому узгодженого покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді двох місяців арешту; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст.75 КК України суд звільняє ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням із встановленням судом іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Враховуючи в сукупності всі обставини справи, суд встановлює обвинуваченому мінімальний іспитовий строк, передбачений ст.75 КК України.
Суд вважає, що вказане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення як ним, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 468, 473-476 КПК України, суд,

У Х В А Л И В

Затвердити угоду про примирення від 15 вересня 2020 року у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000612 від 24.06.2020, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання:
-за ч.1 ст.185 КК України у виді 2 (два) місяці арешту;
-за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити до відбуття ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного йому покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази у справі, а саме: мобільний телефон «Redmi Go», чорного кольору, золотий перстень з червоним каменем вагою 3,56 г із биркою, залишити за належністю потерпілій ОСОБА_5 .

Арешт, який накладений ухвалами слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.07.2020, 09.07.2020 на речі, скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави витрати за проведення експертиз в загальній сумі 817 (вісімсот сімнадцять) гривень 25 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий