УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 отримавши заяву директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» ОСОБА_2 про заміну сторони стягувача у кримінальному провадженні № № 0003591 (справа № 755/15748/13-к) та перевіривши виконання вимог ст. 537, 539 КПК України,

Встановив:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» ОСОБА_2 , в якій просить замінити сторону стягувача у кримінальній справі 755/15748/13-к з Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт».

Зокрема, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17.12.2013 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України, задоволено цивільний позов, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» матеріальну шкоду у сумі 25677 грн. 41 коп.

Дніпровським районним судом міста Києва 21.05.2014 року Публічному акціонерному товариству «Імексбанк» видано виконавчий лист №755/15748/13-к про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди в розмірі 25677 грн. 41коп.

31.03.2020 року між Публічним акціонерним товариством «Імексбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №126, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №999-00028955/1 від 14.02.2013 року перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт».

Сторонами у повному обсязі виконані зобов`язання за договором про відступлення прав вимоги №126 від 31.03.2020 року, таким чином, відповідно до ст.ст. 512, 514, 517,1077 Цивільного кодексу України Публічне акціонерне товариство «Імексбанк» відступило права вимоги за кредитним договором №999-00028955/1 від 14.02.2013 року, а отже вибуло із правовідносин за вказаними договорами.

Враховуючи зазначене, заявник просить замінити стягувача у кримінальній справі №755/15748/13-к з Публічного акціонерного товариства «Імексбанк», на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт», щодо виконання рішення суду в кримінальній справі №755/15748/13-к, за цивільним позовом Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_3 , про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 25677 грн. 41 коп.

27 серпня 2020 року, відповідно до здійсненого авторозподілу судових проваджень, зазначена заява передана судді ОСОБА_1 .
При вивченні заяви, суддя дійшов до висновку, що заява підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.
Кримінально-виконавчий кодекс України визначає порядок і умови виконання судових рішень у кримінальному провадженні та відбування кримінальних покарань. Підставою виконання і відбування покарання є вирок суду, який набрав законної сили, інші рішення суду, а також закон України про амністію та акт помилування.
Питання виконання судового рішення у кримінальних провадженнях регулює розділ VIII Кримінального процесуального кодексу України.
Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання:
1) про відстрочку виконання вироку;
2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;
3) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким;
4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років;
5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років;
6) про звільнення від покарання за хворобою;
7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення;
8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком;
9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку;
10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України;
11) про застосування покарання за наявності кількох вироків;
12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді;
13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України;
13-1) про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань;
Частину першу статті 537 доповнено пунктом 13-1 згідно із Законом № 1491-VIII від 07.09.2016\
13-2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери);
Частину першу статті 537 доповнено пунктом 13-2 згідно із Законом № 1491-VIII від 07.09.2016\
13-3) про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням;
Частину першу статті 537 доповнено пунктом 13-3 згідно із Законом № 1492-VIII від 07.09.2016\
14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
В свою чергу, відповідно до пункту 4 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.
Отже, статтею 537 КПК України визначено перелік питань, які вирішуються судом під час виконання вироків, а ст. 539 КПК України визначено місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого має розглядатись певне клопотання.
Заява про заміну сторони стягувача не входить до переліку питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.
А отже, заява про заміну сторони стягувача не підлягає розгляду в Дніпровському районному суді міста Києва.
Враховуючи наведене, керуючись ст. 537, ст. 539 КПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

заяву директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» ОСОБА_2 про заміну сторони стягувача у кримінальному провадженні № № 0003591 (справа № 755/15748/13-к) повернути директору Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» ОСОБА_2 .

Копію ухвали разом з заявою та долученими до неї документами направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає є обов`язковою для безумовного виконанню на всій території України.

Суддя