Справа № 473/2815/20
Номер провадження 1-кс/473/910/2020
УХВАЛА
Іменем України

"20" листопада 2020 р. місто Вознесенськ

Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за №0001023,

В С Т А Н О В И В:

18 листопада 2020 року до Вознесенського міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт автомобіля «Volkswagen Polo», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Клопотання обґрунтоване тим, що 21 серпня 2020 року до чергової частини Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 19 серпня 2020 року, приблизно о 18:05 год., по вулиці Київській в м. Вознесенську, в районі Бузької територіальної громади комплексу будівель та споруд - 64 м., сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Polo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , виїхавши на зустрічну смугу, здійснив зіткнення передньою частиною свого автомобіля з правою частиною автомобіля «Mitsubishi Lancer 1.6», реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_6 , в результаті чого пасажир автомобіля «Mitsubishi Lancer 1.6», реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження.
22 серпня 2020 року відомості за вказаним фактом внесені до ЄРДР та зареєстровано кримінальне провадження за №0001023 з правовою кваліфікацією ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
В клопотанні слідчий просить про арешт автомобіля «Volkswagen Polo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_8 , проте знаходиться в користуванні ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтоване необхідністю забезпечення збереження автомобіля, який має значення речового доказу, в первісному стані, недопущення його втрати, зникнення, пересування, приховування, знищення, перетворення, відчуження, з метою забезпечення проведення судової інженерно-транспортної експертизи.
В судовому засіданні, яке проводилося без участі слідчого, прокурор Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 клопотання про арешт майна підтримав.
Власник майна ОСОБА_8 та володілець майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися.
З врахуванням положень ч. 1 ст. 172 КПК України слідчий суддя вважав можливим провести розгляд справи без участі вказаних осіб.
Заслухавши пояснення прокурора Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , дослідивши матеріали, додані до клопотання, оглянувши матеріали кримінального провадження №0001023, слідчий суддя прийшов до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є речовим доказом. Так, ч. 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).
Водночас, згідно ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно інформації ТСЦ МВС №4844 автомобіль «Volkswagen Polo» (який був учасников дорожньо-транспортної пригоди та власником якого є ОСОБА_8 ) має реєстраційний номер НОМЕР_4 , що вказує на безпідставність клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль «Volkswagen Polo» з реєстраційним номером НОМЕР_1 .
З матеріалів клопотання та кримінального провадження вбачається, що автомобіль «Volkswagen Polo», реєстраційний номер НОМЕР_4 не визнавався речовим доказом у кримінальному провадженні.
Водночас, слідчим не доведено, що вказаний автомобіль, який з моменту дорожньо-транспортної пригоди продовжував перебувати в користуванні ОСОБА_5 та експлуатувався ним, знаходиться у стані на момент дорожньо-транспортної пригоди та може бути придатним для проведення інженерно-транспортної експертизи, тобто, не доведено, що внаслідок накладення арешту на атомобіль може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням.
Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя вважає, що слідчим не доведено наявності підстав для накладення арешту на майно, а тому в задоволенні клопотання про арешт майна слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 172-173, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за №0001023 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1