Справа №333/4757/19
Провадження № 1-кп/333/168/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2020 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження за №0000622 від 08.05.2019 р. та за № 0002323 від 14.07.2019 р. відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не працевлаштований, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 01.08.2012 Заводським РС м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді громадських робіт на 80 годин. Знятий з обліку 06.08.2013 року у зв`язку з новим засудженням;

- 01.07.2013 Жовтневим РС м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 10 днів. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

- 16.06.2014 Орджонікідзевським РС м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано вирок Жовтневого РС м. Запоріжжя від 01.07.2013 року, остаточне покарання призначено у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців. Звільнений 26.05.2016 року з Беленківської ВК № 99 Запорізької області по відбуттю строку покарання;

- 14.09.2016 року Орджонікідзевським РС м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців. Знятий з обліку Заводського КВІ 13.11.2018 року у зв`язку з новим засудженням;

- 01.03.2018 Шевченківським РС м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано вирок Орджонікідзевського РС м. Запоріжжя від 14.09.2016 року, остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць. Звільнений мовно-достроково 16.04.2019 р. з Оріхіської ВК № 88, не відбутий строк покарання 9 місяців 11 днів.

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

21.04.2019 р. приблизно о 13 годині 00 хвилин, маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись у салоні автомобілю Hyunday Sonata, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , неподалік зупинки громадського транспортного засобу по вулиці Глазунова в Заводському районі міста Запоріжжя, таємно викрав мобільний телефон марки Xiaomi, моделі МІ 6 в корпусі чорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта № 2426/19 від 16.07.2019 року становить 3 837 гривень 33 копійки та який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинив останньому матеріальний збиток на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, що кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Крім того, 14 липня 2019 р. приблизно о 00 годині 01 хвилині, ОСОБА_5 , знаходячись на привокзальній площі «Запоріжжя-1» по пр. Соборному у м. Запоріжжі, маючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, підійшов до потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, що виразилось у нанесені одного удару в область голови та близько 3-4 ударів в область живота потерпілого, відкрито викрав майно, що належить ОСОБА_8 , а саме: грошові кошти з кишені у сумі 700 гри. 00 коп., після чого вихопив поліетиленовий пакет, в якому знаходився мобільний телефон «Nокіа 1208 RН - 105», в корпусі сірого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_2 , вартістю 200 грн., з сім - картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 , вартістю 30 грн. 00 коп., мило «Суничне», рожевого кольору, вартістю 15 грн. та засіб гігієнічний після гоління «Саша» вартістю 15 грн., та покинув місце скоєного кримінального правопорушення, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 960 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, яке кваліфікується як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.
Обвинувачений ОСОБА_5 при допиті в судовому засіданні визнав себе винуватим в пред`явленому обвинуваченні, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, розкаявся. Показав, що дійсно 21.04.2019 р. приблизно о 13 годині 00 хвилин, знаходився у салоні автомобіля Hyunday Sonata неподалік зупинки громадського транспорту по вулиці Глазунова в Заводському районі міста Запоріжжя, де викрав мобільний телефон марки Xiaomi в корпусі чорного кольору, який належав ОСОБА_7 .

Крім того, ОСОБА_5 зазначив, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України не визнає. Показав, що 14 липня 2019 р. перебував на привокзальній площі «Запоріжжя-1» разом із приятелем ОСОБА_9 . Вийшовши з АТБ побачив на лавочці чоловіка, який спав. Так, підійшовши до вказаного чоловіка, ОСОБА_5 взяв у нього пакет, в якому були речі: кофта, штани, одеколон, мило та сигарети. Далі ОСОБА_5 направився в сторону кафе «Шашличної № 1», де відібрані речі штани та кофту віддав якомусь безхатьку, який знаходився поруч. При цьому, цигарки, мило та одеколон залишив собі, поклавши до кишені. Через деякий час до ОСОБА_5 підбіг потерпілий ОСОБА_8 , який почав вимагати повернення своїх речей. У зв`язку з вказаними діями потерпілого, ОСОБА_5 відштовхнув його від себе, через що потерпілий впав на землю. В цей момент, коли потерпілий падав, у нього з кишені випав мобільний телефон, який підібрав ОСОБА_5 . Далі, ОСОБА_5 разом із приятелем ОСОБА_10 , який на той час представився, як ОСОБА_9 , відійшли в сторони перону залізничного вокзалу та згодом біля зупинки громадського транспорту їх затримано поліцією. Зазначив, що сам факт викрадення майна потерпілий ОСОБА_8 не бачив, а тому просив суд кваліфікувати його дії по епізоду від 14.07.2019 р. за ч. 2 ст. 185 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_5 в судовому засіданні не оспорював факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за епізодом від 21.04.2019 року при вищезазначених обставинах, суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Потерпілий ОСОБА_8 по кримінальному провадженню № 0002323 від 14.07.2019 р., який допитаний під час досудового розслідування в судовому засіданні в порядку ст. 225 КПК України надав показання згідно з якими, 14 липня 2019 р. в ночі перебував біля зупинки громадського транспорту привокзальної площі «Запоріжжя-1», направлявся в сторону магазину «АТБ». До нього підійшов обвинувачений ОСОБА_5 разом з двома іншими чоловіками. Обвинувачений ОСОБА_5 вдарив потерпілого, у зв`язку з чим той впав на землю. Далі, обвинувачений продовжував наносити удари ногами по потерпілому, який лежав на землі. Після вказаних дій, обвинувачений ОСОБА_5 забрав у потерпілого з кишені 700 грн., мобільний телефон, а також одеколон, мило, двоє пар шкарпеток, які перебували у пакеті. З викраденими речами обвинувачений направився в сторону залізничного вокзалу. Відразу же потерпілий звернувся до поліції, якій повідомив про скоєне та зазначив прикмети нападаючого. Обвинувачений був помічений та затриманий співробітниками поліції біля ринку на залізничному вокзалі.

Допитаний в ході розгляду справи свідок ОСОБА_11 повідомив суд, що 14 липня 2019 р. працював у воєнізованій службі охорони залізничного вокзалу «Запоріжжя-1». Цього ж дня вночі під час здійснення патрулювання разом із начальником відділення ОСОБА_12 виявили громадянина, який здійснив напад на особу з метою заволодіння її майном, яким виявився ОСОБА_5 . У зв`язку з чим, була викликана поліція.

Свідок ОСОБА_12 в ході допиту показав, що працює начальником воєнізованої служби охорони залізничного вокзалу «Запоріжжя-1», до службових обов`язків якого входить забезпечення безпеки на станції залізничного вокзалу «Запоріжжя-1». Також, підтвердив, що ОСОБА_11 працює разом з ним та є його підлеглим. Зазначив, що обвинуваченого ОСОБА_5 не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_13 , допитаний судом в режимі відеоконференції з приміщення ДУ «Софіївська виправна колонія (№ 55)» Запорізької області надав показання, згідно з якими в 2019 році познайомився (коли саме не пам`ятає) з обвинуваченим ОСОБА_5 на залізничному вокзалі «Запоріжжя-1». Під час сумісної прогулянки їх затримали співробітники поліції, з яких підстав йому не відомо, ніяких подій не пам`ятає, жодного нападу не бачив.

Розглянувши матеріали кримінального провадження від 14.07.2019 р. за № 0002323, заслухавши пояснення потерпілого та свідків, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, окрім показань потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_11 , також підтверджується наступними письмовими доказами, дослідженими судом в ході розгляду цієї кримінальної справи.
Так, на підставі заяви ОСОБА_8 о/у сектору Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області складено протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.07.2019 р. та внесенні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідування із номером кримінального провадження № 0002323.

Згідно з заявою від 14.07.2019 р., власноручно написаною ОСОБА_5 , останній добровільно видав співробітникам поліції мобільний телефон «Nокіа», в корпусі сірого кольору, засіб після гоління одеколон «Саша» та мило рожевого кольору з метою приєднання до матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до даних, що містяться в протоколі огляду предмету від 15.07.2019 р. судом встановлено предмет вчинення злочину мобільний телефон «Nокіа 1208 RН - 105», в корпусі сірого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_2 , сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 , мило «Суничне», рожевого кольору, та засіб гігієнічний після гоління «Саша».

За змістом відомостей, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 30.07.2019 р. за участі потерпілого ОСОБА_8 , останній показав та пояснив щодо обстановки та обставини, які відбулись 14.07.2019 року на привокзальній площі «Запоріжжя-1» по пр. Соборному у м. Запоріжжі, детально розповів про своє місцезнаходження, а також про дії та місцезнаходження обвинуваченого ОСОБА_5 .

Таким чином, наведені вище докази у своїй сукупності є належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки співпадають між собою, як в деталях, так і в цілому.

Показання потерпілого ОСОБА_8 , надані під час досудового розслідування в судовому засіданні в порядку ст. 225 КПК України є логічними, послідовними та точними, підтверджені ним під час проведення слідчого експерименту за його участю та повністю узгоджуються з показаннями, що надані свідком ОСОБА_11 .

За таких обставин, суд дійшов висновку, що показання потерпілого ОСОБА_8 узгоджуються із іншими доказами у справі, а тому є такими, на які можливо спиратись як на достовірні для встановлення обставини справи.

З огляду на викладене, оскільки матеріалами кримінальної справи та дослідженими в ході розгляду цієї справи доказами повністю підтверджено об`єктивну сторону інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_5 злочину, а саме: відкритий спосіб викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, судом відхиляються доводи сторони захисту щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 по епізоду від 14.07.2019 р. за ч. 2 ст. 185 КК України.

При цьому, показання ОСОБА_5 відносно того, що потерпілий ОСОБА_8 не бачив самого моменту викрадення у нього майна, у зв`язку з чим, таке викрадення було таємним, а не відкритим, суд вважає неправдивими та такими, що надані з метою уникнення відповідальності за ч. 2 ст. 186 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Судом враховано, що у відповідності до норм ст. 12 КК України, скоєні ОСОБА_5 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, є злочином середньої тяжкості та тяжким злочином відповідно.

Пом`якшуючими покарання обставинами за ч. 2 ст. 185 КК України є: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; за ч. 2 ст. 186 КК України судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання судом не виявлено.

Отже, призначаючи покарання, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше неодноразово був засуджений за вчинення тяжких корисливих злочинів, звільнявся від відбування призначеного покарання з випробуванням та умовно-достроково, неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі, вчинив умисний злочин середньої тяжкості та тяжкий злочин, а також дані про особу обвинуваченого, який не одружений, не працевлаштований, перебував на диспансерному обліку у 2008-2009 роках у лікаря нарколога, в 2008 році перебував на стаціонарному лікуванні в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня», а також те, що фактично шкоду потерпілим було відшкодовано шляхом повернення майна працівниками правоохоронних органів, а не самим обвинуваченим.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що з метою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів, необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті. При призначенні покарання за сукупністю злочинів ОСОБА_5 , суд, керуючись ч. 1 ст. 70 КК України, остаточно визначає покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи, що вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.03.2018 р. ОСОБА_5 засуджено за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.09.2016 р. та остаточно визначено покарання у виді 4 років 1 місяці позбавлення волі, звільнено від покарання умовно-достроково - 16 квітня 2019 р., а не відбутий строк становить 9 місяців 11 днів, та в період умовно-дострокового звільнення обвинувачений вчинив новий злочин, суд відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України остаточне покарання призначає за правилами ст.ст. 71, 72 КК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України, документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 300 грн. покладаються судом на обвинуваченого ОСОБА_5 .

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ :

Визнати ОСОБА_5 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (пяти) років позбавлення волі.

Згідно з ч. 1 ст. 71, ч. 4 ст. 81 КК України, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків у виді 5 (п`яти) років 6 (шість) місяців позбавлення волі шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за цим вироком не відбутої частини покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.03.2018 р.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 розраховувати з дня його затримання, тобто з 14 липня 2019 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в строк призначеного покарання зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення за період з 14 липня 2019 р. до набрання цим вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» до набрання цим вироком законної сили - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 300 (триста) грн. 00 коп.

Речові докази:
-мобільний телефон «Nокіа 1208 RН - 105», в корпусі сірого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_2 , з сім - картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 , мило «Суничне», рожевого кольору та засіб гігієнічний після гоління «Саша», передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 залишити останньому за належністю;

-мобільний телефон марки Xiaomi, моделі МІ 6 в корпусі чорного кольору у силіконовому чохлі, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити останньому за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1