Справа № 283/1975/20
провадження №1-кп/283/59/2021
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
22 січня 2021 року Малинський районний суд Житомирської області у складі:
під головуванням судді ОСОБА_1 ,
з секретарем судових засідань ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Малині кримінальне провадження № 0000008 від 16.07.2020 року по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Борівське Шевченківського району Харківської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого,
в скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
І. Формулювання обвинувачення під час судового розгляду:
ОСОБА_5 , не зважаючи на наявність виконавчого листа Малинського районного суду Житомирської області №2-959/07 від 14.11.2007 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до нього про стягнення на користь сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16 жовтня 2017 року та до досягнення повноліття, і неодноразові попередження про необхідність сплати аліментів з боку державних виконавців в період з січня 2010 року по червень 2020 року злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання сина. В зазначений період обвинувачений був офіційно працевлаштований, на обліку в центрі зайнятості не перебував, як підприємець не був зареєстрований, та, працюючи неофіційно, не надавав ніякої матеріальної допомоги на виховання дитини. Попередження державного виконавця про необхідність сплати аліментів ігнорував.
Внаслідок чого, борг по сплаті аліментів, станом на 01 серпня 2020 року, становить 196089,59 гривень, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

ІІ. Докази, здобуті під час судового розгляду із показань учасників кримінального провадження:
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину не визнав. Пояснив, що йому не було відомо про рішення суду щодо стягнення аліментів на утримання сина, сину надавав періодично фінансову допомогу через родичів, купував телефон, велосипед та інші подарунки, протягом багатьох років зловживав спиртними напоями. Його ніхто не повідомляв про необхідність сплати аліментів, потерпіла за допомогою не зверталась.
Потерпіла ОСОБА_4 пояснила суду, що обвинувачений достеменно знав про рішення суду, так як вона постійно нагадувала про необхідність сплати аліментів, та погрожував звільнитися з роботи, якщо буде пред`явлено виконавчий лист до виконавчої служби. Обвинувачений зловживав спиртними напоями та аліменти не сплачував, не приділяє уваги сину, який знаходиться на повному її утриманні, не цікавиться його життям.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений рішення суду щодо сплати аліментів не виконував; неодноразово повідомлявся про кримінальну відповідальність у разі ухилення від сплати аліментів; працював офіційно, про що державного виконавця не повідомив; на виклики державного виконавця не реагував.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що проживає з обвинуваченим протягом року. За цей період він допомоги сину не надавав, оскільки через карантин не мав роботи. Зі слів ОСОБА_5 та його матері ОСОБА_10 їй стало відомо, що обвинувачений завжди допомагав сину, періодично передавав гроші та подарунки.
Аналогічні показання надала в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 .
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні зазначив, що не може нічого пояснити з приводу вручення попереджень державним виконавцем ОСОБА_5 на даний час обвинувачений став на шлях виправлення, спиртними напоями не зловживає.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин:
Факт ухилення обвинуваченого від сплати аліментів підтверджується також зібраними доказами: постановою про відкриття виконавчого провадження від 11 січня 2010 року, розрахунком заборгованості №27090/18.9 від 16.07.2020 року, з якого вбачається, що обвинуваченим з 11 січня 2010 року не сплачувались аліменти взагалі, що призвело до виникнення боргу в розмірі 206532,56 грн.; попередженнями ОСОБА_5 державним виконавцем про зобов`язання погасити заборгованість по аліментах від 03.09.2010 року, 04.01.2011 року, 10.04.2012 року, 04.03.2013 року, 18.02.2014 року, 08.05.2015 року, 06.06.2016 року, 15.05.2017 року; довідкою Малинської міської філії Житомирського обласного центру зайнятості про те, що ОСОБА_5 не перебуває на обліку як безробітний та з 01.01.2010 року по 20.07.2020 року не звертався з метою пошуку роботи; довідкою Головного управління ПФУ в Житомирській області про те, що ОСОБА_5 на обліку не перебуває та пенсію не отримує; довідкою ТОВ «Укрфоресттрейд» №52 від 13.08.2020 року про те, що обвинувачений працював на вказаному підприємстві з квітня по жовтень 2019 року.

ІV. Мотиви ухвалення вироку:
Показання обвинуваченого щодо відсутності оплачуваної роботи, як причини несплати аліментів, не беруться до уваги судом, оскільки останній є працездатним та отримував нерегулярний дохід, що підтверджено ним в судовому засіданні. Несплата аліментів викликана його небажанням утримувати сина. Про те, що він був обізнаний про наявність обов`язку утримувати свідчить мотивувальна частина рішення Малинського районного суду від 14 листопада 2007 року про те, що під час судового розгляду справи за позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання неповноліьньої дитини та на своє утримання відповідач визнав позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини у визначеному позивачкою розмірі. В частині стягнення коштів на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років позов не визнав. З 01 січня 2010 року ОСОБА_5 не звертався до міської філії центру зайнятості з метою пошуку роботи, та згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків отримував дохід.
Суд виключає з обвинувачення вмінений ОСОБА_5 період злісного ухилення від сплати аліментів з січня 2010 року по 15 вересня 2010 року, оскільки будь-яких доказів ухилення обвинуваченим від сплати аліментів в цей період стороною обвинувачення не надано. Будучи повідомленим державним виконавцем про виклик до державного виконавця та кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів 15 вересня 2010 року саме з наступного дня має розпочинатись відлік триваючого злочину, передбаченого ст. 164 КК України.

Внаслідок злісного ухилення від сплати аліментів борг по сплаті аліментів, перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів, та станом на 01 липня 2020 року, становить 190654,33 грн.

Будь-яких доказів поважності причин неможливості виконання рішення суду обвинуваченим не надано, а також не спростовано доводи обвинувачення.
Суд вважає вину ОСОБА_5 в скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1ст. 164 КК України, доведеною повністю та кваліфікує його діяння як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Обираючи обвинуваченому вид і розмір покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу винного, а також те, що згідно з ч. 2, 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи, що призначене покарання повинно переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до вчиненого, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку щодо необхідності призначення ОСОБА_5 покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст.164 КК України. На думку суду таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати та речові докази в провадженні відсутні.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.
Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя