Провадження № 1-кс/161/8089/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 23 листопада 2020 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника - адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши клопотання представника власника арештованого майна директора товариства з обмеженою відповідальністю «Дизель-форс» ОСОБА_6 про скасування арешту майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 31.08.2017 року,-
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 в інтересах ТзОВ «ДИЗЕЛЬФОРС» звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна. Зазначає, що СУ ФР ГУ ДФС у Волинській області 031.08.2017 року розпочато здійснення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 31.08.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.
На підставі ухвали слідчого судді від 11.03. 2019 року накладено арешт на майно, яке було вилучено в ході огляду, проведеного 26.02.2019 року за адресою: Волинська область, Ківерцівський район, село Вишнів, вулиця Київська, 8, а саме на: паливно-роздавальний модуль в якому знаходиться 5 (п`ять) м3 дизельного палива; зошит з написом «Flowers» в якому містяться чорнові записи; зошит фіолетового кольору в якому містяться чорнові записи; картка білого кольору з написом «Юскевич»; картка білого кольору з написом «1»; грошові кошти в сумі 200,00 грн. (УФ0072857).

Вказує, що арешт було накладено передчасно та необґрунтовано. Зокрема, ТзОВ «Дизель Форос» 30.11.2017 року зареєстроване виконавчим комітетом Луцької міської ради в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи. Відповідно до статуту підприємства в органах статистики зареєстровано основний вид економічної діяльності Код КВЕД 46.12 Діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами. З метою організації законної підприємницької діяльності, відповідно до встановленого основного виду діяльності ТОВ «Дизель Форс» надані та отримані усі необхідні дозволи та висновки експертів. Крім того, Головним Управлінням ДПС у Волинській області 28.01.2020 року було видано ліцензію терміном дії з 14.02.2020 року по 14.02.2021 року на право зберігання пального. 14 січня 2020 року на резервуар горизонтальний сталевий РГС-10 було виготовлено та видано технічний паспорт.
Враховуючи, що жодних доказів протиправної діяльності ТОВ «Дизель Форс» у ході розслідування не встановлено, обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України не пред`являлось, вважає, що відсутні підстави для подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна. Просить врахувати, що арешт накладений більше року тому та жодних слідчих дій із майном не проведено.
Зважаючи на вищенаведене, представник заявника просить скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді від 11.03. 2019 року в межах кримінального провадження за №0000052 від 31.08.2017 року, а саме, на паливно-роздавальний модуль в якому знаходиться 5 (п`ять) м3 дизельного палива; зошит з написом «Flowers» в якому містяться чорнові записи; зошит фіолетового кольору в якому містяться чорнові записи; картка білого кольору з написом «Юскевич»; картка білого кольору з написом «1»; грошові кошти в сумі 200,00 грн. (УФ0072857).

В судовому засіданні представник заявника клопотання підтримав у повному обсязі з підстав у ньому заявлених, просив його задовольнити.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні заперечували щодо скасування арешту, вказували, що необхідність в накладенні арешту на майно не відпала, зокрема постановою від 12 листопада 2020 року слідчим винесено постанову про призначення експертизи нафтопродуктів і паливно-мастильних матеріалів.
Слідчий суддя, заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання дійшов наступних висновків.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Таким чином, виходячи з наведених положень ст. 174 КПК України, питання про скасування арешту розглядається слідчим суддею за відповідним зверненням осіб, визначених частиною першої цієї статті.
В судовому засіданні встановлено, що 31.08.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0000052 від 31.08.2017 року, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.
На підставі ухвали слідчого судді від 11.03. 2019 року накладено арешт на майно, яке було вилучено в ході огляду 26.02.2019 року за адресою: Волинська область, Ківерцівський район, село Вишнів, вулиця Київська, 8, а саме на: паливно-роздавальний модуль в якому знаходиться 5 (п`ять) м3 дизельного палива; зошит з написом «Flowers» в якому містяться чорнові записи; зошит фіолетового кольору в якому містяться чорнові записи; картка білого кольору з написом «Юскевич»; картка білого кольору з написом «1»; грошові кошти в сумі 200,00 грн. (УФ0072857).

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України є арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчий суддя дослідивши матеріали, вважає, що доводи клопотання про скасування арешту є необґрунтованими, оскільки на час винесення ухвал про накладення арешту на вище перелічене майно існували підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, крім того слідчим суддею не встановлено, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї або іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Крім того, постановою слідчого від 12 листопада 2020 року в межах кримінального провадження за №0000052 від 31.08.2017 року призначено експертизу нафтопродуктів і паливно-мастильних матеріалів.
Таким чином, враховуючи, що на час розгляду цього клопотання призначена експертиза, та відсутній висновок експерта, слідчий суддя вважає накладений арешт на майно, згідно ухвали від 11.03. 2019 року, з урахуванням наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження є необхідним та обґрунтованим, клопотання про скасування арешту не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 174, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання представника власника арештованого майна директора товариства з обмеженою відповідальністю «Дизель-форс» ОСОБА_6 про скасування арешту майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 31.08.2017 року залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області ОСОБА_1