Справа №345/2479/20
Провадження № 1-кс/345/771/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.07.2020 року м. Калуш

Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача інспектора сектору дізнання Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000049 від 18.07.2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

Дізнавач інспектор сектору дізнання Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на косу, яка належить ОСОБА_4 , вилучену 20.07.2020 року в ході огляду місця події, шляхом позбавлення права користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

Клопотання обґрунтовує тим, що 17.07.2020 року в чергову частину Калуського ВП ГУНП поступило заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 про те, що його співмешканець ОСОБА_4 17.07.2020 року близько 19.00 год. по місцю проживання в ході конфлікту спричинив заявнику тілесні ушкодження. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.1 ст.125 КК України.

17.07.2020 року в с.Підмихайля ОСОБА_4 добовільно видав працівникам поліції косу, яка під час огляду місця події вилучена, опечатана та поміщена в камеру зберігання речових доказів Калуського ВП ГУНП.

З метою збереження речових доказів, унеможливлення їх зникнення, втрати чи пошкодження, а також настання інших негативних наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, дізнавач просить накласти арешт на дане майно. Також дізнавач просить визначити місце зберігання камери відеоспостереження в камері зберігання речових доказів Калуського ВП ГУНП.

Дізнавач вказав у поданому клопотанні, що просить розгляд даного клопотання здійснювати без його участі.

Власник майна в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин.

Ознайомившись з клопотанням та доданими до нього матеріалами, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ч.1 ст.171 КПК України передбачено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Згідно із ч.1 ст.40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого.

З протоколу огляду місця події від 17.07.2020 року (а.с. 9) вбачається, що в АДРЕСА_1 ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції косу.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З долучених до клопотання матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що вилучена під час огляду місця події 17.07.2020 року коса була знаряддям скоєння кримінального правопорушення. За таких обставин вказана коса відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України і може бути використана, як доказ під час розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

П. 1 ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Отже, з метою забезпечення збереження речових доказів та забезпечення дієвості кримінального провадження, на вилучену косу слід накласти арешт.

Водночас, слідчий суддя вважає за доцільне звернути увагу, що чинними нормами КПК України не передбачено можливості слідчого судді визначати місце зберігання арештованого майна. Ч. 2 ст. 100 КПК України, передбачено, що зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. А тому в частині клопотання дізнавача про визначення місця зберігання арештованого майна слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 236, 309, 395 КПК України,

у х в а л и в :

Клопотання задоволити частково.

Накласти арешт на косу, яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_1 , вилучену 20.07.2020 року в ході огляду місця події, шляхом позбавлення права користування, відчуження та розпорядження даним майном.

В задоволенні решти клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню дізнавачем інспектором сектору дізнання Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення. Порядок оскарження ухвали визначено ст.ст. 392, 395 КПК України.

Ухвала може бути скасована слідчим суддею чи судом в порядку ст. 174 КПК України за клопотанням власника/володільця майна, що не був присутнім під час розгляду справи.

Слідчий суддя