Справа № 576/1462/20
Провадження № 1-кп/576/249/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду в м. Глухів кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 16.02.2019 р. про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Глухів Сумської області, раніше не судимого, одруженого, з середньою спеціальною освітою, командира автомобільного відділення військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

встановив:

Молодший сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , восени 2018 року в зруйнованій казармі, що по АДРЕСА_2 , знайшов чотирнадцять патронів калібру 5,45 мм до нарізної вогнепальної зброї автоматів Калашникова, які є бойовими припасами придатними для стрільби та один конструктивно-оформлений заряд вибухової речовини корпус оборонно осколкової гранати Ф-1, що споряджений тротилом масою 50-56 г, один засіб підриву уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ-2 для ручних гранат ТНРС масою 0,1 г азид свинцю масою 0,2 г та бризантною вибуховою речовиною підвищеної потужності ТЕН або гексоген масою 1 г, що є боєприпасами придатними для вибуху, які в порушення Постанови ВРУ № 2471-ХІІ від 17.06.1992 р. та Постанови КМУ № 576 від 12.10.1992 р., забрав для себе, незаконно придбавши їх у такий спосіб. У подальшому вказані боєприпаси незаконно приніс до свого будинку, що в АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав їх до часу вилучення поліцією.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як зберігання, придбання, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в інкримінованому йому злочині, клопотав про затвердження укладеної між ним та прокурором угоди про визнання винуватості. Стверджував, що розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 цього ж Кодексу, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Захисник підтримав позицію обвинуваченого.

Прокурор також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, який є тяжким злочином.

Також встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки її затвердження, передбачені ст. 473 цього Кодексу.

За умовами угоди про визнання винуватості, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України, а також щодо призначення йому покарання із застосуванням ст.ст. 58, 69 КК України у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 6 (шість) місяців з відрахуванням в дохід держави 10% із суми грошового забезпечення.

Вид та міра покарання, на яке обвинувачений погоджується, обрані з урахуванням загальних засад призначення покарання, передбачених ст.ст. 58, 65-67 КК України. Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч. 7 ст. 474 КПК України.

За умовами ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Дослідивши умови угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про можливість її затвердження та призначення виду і міри покарання, узгоджених сторонами.

На підставі викладеного, керуючись статтями 370, 373, 474, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30.06.2020 р. між обвинуваченим та прокурором.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст.ст. 58, 69 КК України у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 6 (шість) місяців з відрахуванням в дохід держави 10% із суми його грошового забезпечення.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з виконанням експертиз в сумі 14387 грн. 50 коп.

Речові докази: чотирнадцять патронів калібру 5,45 мм знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1