УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/7704/20

Провадження №: 1-кс/755/3993/20

"02" вересня 2020 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва (далі Суд) у складі слідчої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 та сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку на утримання під вартою у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.06.2020 за № 0003616, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, установив :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

Слідча Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 звернулися до слідчого судді з цим клопотанням про зміну запобіжного заходу підозрюваному у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку на утримання під вартою, яке умотивували дійсністю у провадженні обставин визначених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст.ст. 177, 184, 200 КПК.

Встановлені обставини у ході розслідування цього кримінального провадження органом досудового розслідування та наведені заявником у клопотанні відомості на їх підтвердження щодо доцільності застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження

Слідчим відділом Дніпровського УП ГУПН у м. Києві здійснюється досудове розслідування у наведеному кримінальному провадженнів ході якого встановлено, що01.06.2020 ОСОБА_5 , керуючись особистими мотивами, а саме припинення дій невідомих йому осіб, які вчиняються різні злочини на території України, що спрямовані проти всіх громадян України, маючи на меті порушення нормального ритму життя в м. Києві, шляхом дезорганізації функціонування транспортного сполучення мостом Метро, в тому числі роботи Київського метрополітену, бажаючи викликати у населення відчуття шоку, страху і безпорадності, вирішив вчинити завідомо неправдиве повідомлення про вчинення вибуху.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення завідомо неправдивого повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей та руйнуванням об`єктів інфраструктури міста, цього самого дня, тобто 01.06.2020, ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою АДРЕСА_1 вирішив виготовити імітаційний вибуховий пристрій, який би підтвердив справжність його намірів щодо здійснення вибуху.

Так, з метою виготовлення муляжу вибухового пристрою, ОСОБА_5 скріпив між собою дві пластикові ємності заповнені водою, до яких закріпив пластикову банку, яку частково заповнив грунтом, прикріпивши до вказаних ємностей кабель та предмет, схожий на пульт.

В подальшому, останній помістив виготовлений ним муляж вибухового пристрою до рюкзака та мішка, після чого, з метою втілення своїх злочинних намірів вирішив поїхати на міст «Метро» та звідти здійснити завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху. Цього самого дня, зі свого мобільного телефону, використовуючи мобільний додаток «BOLT» о 12 годині 57 хвилин ОСОБА_5 замовив таксі від місця свого проживання до адреси АДРЕСА_2 , після чого, взявши з собою заздалегідь підготовлений муляж вибухового пристрою, останній автомобілем таксі направився до місця вчинення злочину. Так, після закінчення поїздки, ОСОБА_5 вийшов з автомобіля таксі, після чого пішки направився на середину мосту «Метро» на полосу руху в напрямку з Правого на Лівий берег м.Києва.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх намірів і дій, при цьому достовірно знаючи, що поширена ним інформація про підготовку вибуху є неправдивою, розуміючи, що таке повідомлення зумовить обстановку страху у населення, зупинившись на мосту, ОСОБА_5 , поставив заздалегідь підготовлений муляж вибухового пристрою на землю, дістав кабель та взяв до рук пульт, після чого о 13 годині 41 хвилина зі свого мобільного телефону, в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «лафйселл» НОМЕР_1 здійснив дзвінок на спецлінію «102» та в ході розмови з оператором лінії «102» , достовірно знаючи, що поширена ним інформація є неправдивою, повідомив про підготовку вибуху мосту «Метро».

З метою недопущення можливого заподіяння шкоди здоров`ю людей, працівниками поліції було обмежено рух авто-мото транспорту та поїздів Київського метрополітену з обох боків мосту «Метро».

Вказаними діями ОСОБА_5 , на думку слідства, було спричинено тяжкі наслідки, які виразились у погрозі вчинення вибуху, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, було спричинено матеріальних збитків, які виразились у тривалому порушення нормальної роботи громадського транспорту, паралізувало нормальну життєдіяльність ряду районів міста Києва та породило чутки та паніку серед населення.

01.06.2020 о 15 годині 35 хвилин ОСОБА_5 в ході проведення активної фази спеціальної поліцейської операції був затриманий працівниками «УКОРД».

01.06.2020 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

02.06.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема протоколом огляду місця події, протоколом прослуховування аудіо запису, протоколом перегляду відеозапису, та іншими доказами.

03.06.2020 року ОСОБА_5 Дніпровським судом м.Києва обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, однак після застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на поведінку ОСОБА_5 , КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» було проведено консультативний огляд підозрюваного ОСОБА_5 (№ довідки 0000442), згідно якого констатовано «органічне ураження головного мозку з емоційно-вольовою нестійкістю», та рекомендовано вирішення питання про застосування запобіжного заходу в порядку ст. 508 КПК України.

В ході проведення слідства, а саме допиту а свідка ОСОБА_7 (співмешканки ОСОБА_5 ) підозрюваний ОСОБА_5 часом почав вести асоціальний спосіб життя, ні з ким не спілкувався, почав виявляти суїцидальні нахили, бажання помсти невизначеному колу осіб.

А тому, 05.06.2020 ОСОБА_5 Дніпровським судом м. Києва змінено запобіжний захід з тримання під вартою на поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку.

Згідно висновку амбулаторної психолого-психіатричної експертизи №362 від 02.07.2020 року ОСОБА_5 потребує проведення стаціонарної комісійної комплексної психолого-психіатричної експертизи під час якої будуть вирішені експертні питання. З метою проведення диференціальної діагностики та встановлення ступеню наявних у підекспертного розладів психічної діяльності або є спростування цих порушень (що неможливо зробити у межах одномоментного огляду), підекспертний потребує тривалого динамічного спостереження в умовах експертного закладу.

07.07.2020 старшим слідчим Дніпрвського УП ГУНП у м. Києві було призначено стаціонарну психолого-психіатричну експертизу.

09.07.2020 слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва надав дозвіл на поміщення ОСОБА_5 , до закладу, а саме: Київської міської психоневрологічної лікарні№3(адреса: Київська обл., Васильківський р-н, смт. Глеваха, вул.Павлова,7), в умовах що виключають його небезпечну поведінку.

31.08.2020 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 40003616 ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва було продовжено до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 01.10.2020.

Ухвалою слідчого судді цього ж місцевого суду від 31.08.20 застосовано відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу Київська міська психоневрологічна лікаря № 3 (адреса: Київська область, Васильківський район, смт. Глеваха, вулиця Павлова, 7) в умовах що виключають небезпечну поведінку у межах строку досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР 01.06.2020 за № 0003616, а саме до 01.10.2020.

У той же час, 01.09.2020 року було отримано висновок cудово-психіатричного експерта № 110 згідно якого ОСОБА_5 в період часу до якого відноситься правопорушення в скоєнні якого підозрюється виявив ознаки легкої розумової відсталості з емоційно-вольовим розладами і за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Враховуючи вищевикладене виникла необхідність у зміні запобіжного заходу з поміщення до закладу, а саме: Київської міської психоневрологічної лікарні№3(адреса: Київська обл., Васильківський р-н, смт. Глеваха, вул. Павлова,7), в умовах що виключають його небезпечну поведінку на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 , покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризиком того, що ОСОБА_5 , може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

Ризиком того, що ОСОБА_5 , може вчинити нове правопорушення є те, що за словами свідка ОСОБА_7 (співмешканки ОСОБА_5 ) підозрюваний ОСОБА_5 часом почав вести асоціальний спосіб життя, ні з ким не спілкувався, почав виявляти суїцидальні нахили, бажання помсти.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 , може іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

Також, необхідно врахувати обставини, передбачені ст. 178 КК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним особливо тяжкого злочину, покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, відсутність постійного місця роботи, майновий стан, репутацію, вік та стан здоров`я.

Викладене вище свідчить про те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, а також те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, а тому заявники просять застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів у межах строку досудового розслідування без внесення застави.

Позиція сторін

У судовому засіданні прокурор групи прокурорів прокурор Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, з підстав викладених у його мотивувальній частині, у т.ч. з урахуванням того, що обставин визначених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст.ст. 177, 184, 200 КПК у дійсними.

Сторона захисту заперечували проти застосування заходу забезпечення кримінального провадження відносно підозрюваного у розрізі не доведення, на їх переконання обставин регламентованих п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Мотиви, з яких виходила слідча суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким вона керувалася у ракурсі встановлених обставин із даного питання

Слідча суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження,дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питанн заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Так, останній (порядок) визначає, що запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження (ч. 2 ст. 131 КПК).

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК).

При цьому, порядок, встановлений КПК (процесуальний порядок, форма, процедура),як певна послідовність (кроки) прийняття кримінальних процесуальних рішень і здійснення кримінальних процесуальних дій (Верховний суд України постанова від 16.03.2017 у справі № 671/463/15-к), з питання порушеного заявниками у даному зверненні (зміни запобіжного заходу) регламентує таке.

Прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, відповідно до ст. 200 КПК, має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу.

У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

До клопотання додаються у т.ч. копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання .

Відповідно надаючи оцінку доводам та аргументам заявників у питані слушності зміни запобіжного заходу слідчий суддя ураховує таке.

Підозрюваного у цьому провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 259 КК, тобто завідомо неправдиве повідомлення про загрозу безпеці громадян, знищення чи пошкодження об`єктів власності що спричинило тяжкі наслідки.

Ухвалою слідчого судді цього ж місцевого суду від 31.08.20 застосовано відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу Київська міська психоневрологічна лікаря № 3 (адреса: Київська область, Васильківський район, смт. Глеваха, вулиця Павлова, 7) в умовах що виключають небезпечну поведінку у межах строку досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР 01.06.2020 за № 0003616, а саме до 01.10.2020.

З урахуванням того, що (1) КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» було проведено консультативний огляд підозрюваного ОСОБА_5 (№ довідки 0000442), згідно якого констатовано «органічне ураження головного мозку з емоційно-вольовою нестійкістю», та рекомендовано вирішення питання про застосування запобіжного заходу в порядку ст. 508 КПК України; (2) в ході допиту а свідка ОСОБА_7 (співмешканки ОСОБА_5 ) підозрюваний ОСОБА_5 часом почав вести асоціальний спосіб життя, ні з ким не спілкувався, почав виявляти суїцидальні нахили, бажання помсти невизначеному колу осіб; (3) згідно висновку амбулаторної психолого-психіатричної експертизи № 362 від 02.07.2020 року ОСОБА_5 потребує проведення стаціонарної комісійної комплексної психолого-психіатричної експертизи під час якої будуть вирішені експертні питання. З метою проведення диференціальної діагностики та встановлення ступеню наявних у підекспертного розладів психічної діяльності або є спростування цих порушень (що неможливо зробити у межах одномоментного огляду), підекспертний потребує тривалого динамічного спостереження в умовах експертного закладу.

У той же час, 01.09.2020 було отримано висновок cудово-психіатричного експерта № 110 згідно якого ОСОБА_5 в період часу до якого відноситься правопорушення в скоєнні якого підозрюється виявив ознаки легкої розумової відсталості з емоційно-вольовим розладами і за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Враховуючи наведене слідчий суддя уважає установленими дійні передумови щодо зміни підозрюваному запобіжного заходу з поміщення до закладу, в умовах що виключають його небезпечну поведінку на альтернативний.

Відповідно, аналізуючи указані фактори у цьому провадженні щодо виду альтернавтиного заходу слідча суддя ураховує, що застосування до підозрюваного будь-якого запобіжного заходу першочергово передбачає наявність у справі обставин визначених п.п. 1-3 ст. 194 КПК та з урахуванням цих факторів при визначенні альтернативного запобіжного заходу виходить з такого.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК), відповідно останні застосовуються тільки при дійсності цих даних.

Метою застосування запобіжного заходу, згідно ч. 1 ст. 177 КПК, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний, згідно ст. 178 КПК, оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу, згідно ст. 184 КПК, повинно містити: 1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; 5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; 7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК.

В цій ситуації відносно підозрюваного установлено такі дані, як-то: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вишневе, Києво-Святошинського району Київської області, громадянин України, з професійно-технічною освітою, непрацюючий, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

З`ясовано факт наявності на утриманні підозрюваного членів родини, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім.

Установлено, що підозрюваний в період часу до якого відноситься правопорушення в скоєнні якого підозрюється виявив ознаки легкої розумової відсталості з емоційно-вольовим розладами і за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

А тому перевіряючи питання дійсності обставин визначених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК, слідча суддя відмічає таке.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак римінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК), а відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04)).

Тобто, вимога щодо розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином; вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

З урахуванням того, що (1) докази - це єдність фактичних даних (даних про факти) та їх процесуальних джерел. Фактичні дані - це не факти об`єктивної дійсності, а відомості про них, що утворюють зміст доказів, за допомогою яких встановлюються факти і обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (див. постанову ККС ВС від 28.03.2019 у справі № 154/3213/16), у той час, як процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ч. 2 ст. 84 КПК), а (2) слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Проаналізувавши долучені до даного клопотання документи за своїм внутрішнім переконанням, у порядку ст. 94 КПК, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, слідча суддя вважає, що наявні у провадженні фактичні дані, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, висновки експертиз, документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, у якому йому повідомлено про таку підозру, оскільки в своїй сукупності указують на існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що цей підозрюваний, міг вчинити правопорушення.

Уважати підозру явно не прийнятною, не дивлячись на пояснення захисту, усе ж таки не можливо, так як, на їх противагу стороною обвинувачення надано не менш важливі дані (протоколи слідчих дій) та які усе ж таки указують на те, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною, у той, час як оцінка наданих доказів, з точки зору їх належності та допустимості не у питанні вірогідності причетності особи до певного діяння, а наявності факту вини має бути забезпечена судом.

Адже факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Щодо ризиків, передбачених статтею 177 КПК, то слід відмітити метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наявним ризикам, у той час, як підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) Суд використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК, у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного.

Та з його урахуванням слідчий суддя сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у цьому провадженні, адже враховуючи позицію ЄСПЛ в частині того, що наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)) вважає, у даному конкретному випадку, обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, зокрема вони є дійсними не тільки, однак у тому числі в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Як наслідок є дійсними обставини визначені п.п. 1-2 ч. 1 ст. 194 КПК.

Відповідно ж до ст. 194 КПК України наявність ризику є підставою для застосування запобіжного заходу, а тому визначаючись з тим, який саме запобіжний захід на даному етапі у кримінальному провадженні убезпечить від його настання, слідчий суддя ураховує таке.

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідча суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

З огляду на викладене слідча суддя у ракурсі установлених фактичних обставин уважає, що на даному етапі кримінального провадження запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово достатнім, таким, потреба у застосуванні якого, на сьогодні є дійсною, та сприймає, як доречним (слушним), адже саме він (1) буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та (2) зможе запобігти ризикам, які передбачені статтею 177 КПК, та які були встановлені судом.

На перекання слідчої судді на цій стадії провадження запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та застави не здатні запобігти ризикам, які передбачені статтею 177 КПК, та які були встановлені судом.

Питання застосування запобіжного заходу у виді поруки через призму його доречності не аналізувалося з огляду на положення ст. 180 КПК та відсутності реальних осіб, які б мали бажання бути поручителями.

З огляду на викладене слідчий суддя у ракурсі установлених фактичних обставин враховуючи, той факт, що стороною обвинувачення було доведено наявність ризиків, визначеного ст. 177 КПК України та вважає за необхідне обрання захід забезпечення кримінального провадження у виді домашнього арешту, адже саме він (1) буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та (2) зможе запобігти ризикам, які передбачені цією статтею, та які були встановлені судом.

Щодо питання доречності покладення обов`язків з числа регламентованих ч. 5 ст. 194 КПК України, то слід відмітити таке.

Згідно ст. 194 КПК, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, а тому, відповідно, з урахуванням установлених обставин цього кримінального провадження, на переконання слідчого судді слушним є покладення до 01.10.2020 наступних обов`язків: прибувати до слідчого із встановленою періодичністю; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, залежно від стадії кримінального провадження; утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні щодо обставин висунутої йому підозри, окрім, як під час процесуальних (слідчих) дій; здати при наявності на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Адже саме вони будуть пропорційними, помірними, та такими, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, у зв`язку з чим не суперечитимуть п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.).

За таких обставин, слідча суддя вважає за необхідне за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, наведене клопотання задовольнити частково, а саме застосований відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 31.08.2020, запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах що виключають небезпечну поведінку змінити на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, до 01.10.2020.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 1-29, 131-132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 199, 200, 309, 372-376, 395 КПК України, Суд постановив:

клопотання - задовольнити частково.

Застосований відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 31.08.2020, запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах що виключають небезпечну поведінку змінити на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, до 01.10.2020.

Звільнити негайно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з психіатричного закладу в умовах що виключають небезпечну поведінку - Київська міська психоневрологічна лікаря № 3 (адреса: Київська область, Васильківський район, смт. Глеваха, вулиця Павлова, 7).

Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого в межах строку дії цього заходу забезпечення кримінального провадження та, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покладенням строком до 01.10.2020 наступних обов`язків:

? прибувати до слідчого із встановленою періодичністю;

? повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, залежно від стадії кримінального провадження;

? утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні щодо обставин висунутої йому підозри, окрім, як під час процесуальних (слідчих) дій;

? здати при наявності на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В іншій частині у задоволенні клопотання - відмовити.

Роз`яснити підозрюваному, що УП з метою контролю за його поведінкою, має право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через слідчого та прокурора для виконання органу УП за місцем проживання підозрюваного та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 та прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 .

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 09:00 год. 07.09.2020.

Слідча суддя Оксана БІРСА