Єдиний унікальний номер:448/1017/20
Провадження № 1-кп/448/198/20
У Х В А Л А
про обрання запобіжного заходу
01.10.2020 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні залу суду в м.Мостиська матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.2 ст.15, ч.3 ст.305 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До Мостиського районного суду Львівської області на розгляд надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000052 від 12.06.2020 року відносно ОСОБА_4 , котрий обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.2 ст.15, ч.3 ст.305 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. Вказане клопотання мотивував тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, оголошене йому обвинувачення підтверджується здобутими у ході досудового розслідування доказами; доцільність продовження застосування такого запобіжного заходу пов`язана з тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.307, ч.2 ст.15, ч.3 ст.305 КК України, які є особливо тяжкими та санкція таких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, а такий строк покарання є достатнім мотивуючим фактором переховуватись від органу досудового розслідування; обвинувачений ОСОБА_4 є неодруженим, не має сталого джерела доходів, а також постійного місця проживання (за фактичною адресою проживає досить короткий період часу та не є власником даного житлового приміщення), що свідчить про відсутність факторів соціального стримування; обвинувачений володіє сталими соціальними зв`язками за кордоном, зокрема в Республіці Польща, куди останнім було здійснено спробу контрабандного переміщення з приховуванням від митного контролю виявлених психотропних речовин, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Вказав, що серед іншого, вчиняючи вищевказану протиправну діяльність, обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово контактував із особами, які були обізнані в його злочинних діях та зможуть в подальшому надати викривальні показання щодо аналогічних злочинів, що свідчить про існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України. Зазначає, що здобута в ході досудового розслідування інформація свідчить про те, що обвинувачений може бути безпосередньо причетний і до збуту інших психотропних речовин та наркотичних засобів, а тому існує ризик, що такий, перебуваючи на волі, може знищити, сховати або спотворити будь-яку річ із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення даних обставин; зважаючи на об`єм партії психотропної речовини, яку ОСОБА_4 намагався контрабандним способом перемістити через державний кордон України, є підстави вважати, що даний злочин вчинено у складі групи осіб, учасники якої ще не встановлені, а отже обвинувачений може вчинити інший злочин чи продовжувати злочинну діяльність, що свідчить про продовження існування заявленого ризику, передбачуваного п.5 ч.1 ст.177 КПК України. Вважає, що зазначені ним ризики, передбачені п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, є вагомими та не можуть бути усунені у менш обтяжливий спосіб, ніж у спосіб застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. З огляду на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні ряду тяжких і особливо тяжких злочинів з корисливих мотивів, які мають надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, наявність по справі ознак справжнього реального інтересу, а кримінальне правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів направлене проти здоров`я нації, просить визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки саме така застава достатня забезпечити виконання ним обов`язків, покладених на нього законом.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні заперечив щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою покликаючись на те, що термін перебування такого під вартою ще не закінчився, і такий спливає лише 19.10.2020р., а тому просить після завершення такого, в подальшому, застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтримав доводи адвоката ОСОБА_5 та просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту по місцю проживання.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження та проаналізувавши клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд приходить до наступного висновку.
Зі змісту ч.3 ст.315 КПК України відомо, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою/продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, що узгоджується з вимогами ч.5 ст.9 КПК України.
ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
За змістом ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
Тобто, виключною (єдиною) метою застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Окремо слід зауважити про необхідність ретельного аналізу наявності підстав застосування запобіжного заходу. Такі підстави мають бути оцінені при розгляді відповідного клопотання для забезпечення можливості встановлення достатнього ступеня суворості запобіжного заходу до підозрюваного за правилами ст.194 КПК України.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.
Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст.178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.2 ст.15, ч.3 ст.305 КК України, оскільки обвинувальний акт у цьому провадженні скеровано до суду та триває судове провадження.
Обвинуваченому ОСОБА_4 у межах цього кримінального провадження раніше, зокрема на досудовому розслідуванні, на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 20.08.2020р. продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме до 19.10.2020р.

З урахуванням характеру та обставин даних кримінальних правопорушень та вагомості наявних доказів вчинення таких саме ОСОБА_4 ; беручи до уваги тяжкість кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.2 ст.15, ч.3 ст.305 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , які згідно ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів; враховуючи суворість покарань, передбачених за вчинення злочинів, що інкриміновані обвинуваченому, а відтак існування вірогідності призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін, що відповідно може спонукати його переховуватись від суду; зважаючи на те, що судом ще не допитувались свідки, відтак є достатні підстави вважати, що обвинувачений може незаконно впливати на них шляхом їх переконання чи схиляння до зміни даних ними під час досудового розслідування показань чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який має зв`язки за кордоном, не має постійного офіційного місця праці, постійного місця проживання, неодружений, немає дітей на утриманні, що свідчить про відсутність у нього соціально-стримуючих факторів, які б давали підстави вважати, що він не вчинить інше кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку про доведення прокурором обставин, які свідчать про існування і надалі ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочинну діяльність.
Тобто, будь-яких даних про відсутність чи зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.
З огляду на наведене, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання зазначеним ризикам, та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 до нього необхідно застосувати саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_4 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ст.177 КПК України.
При вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , вважаю, що тримання під вартою є виправданим за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості.
Згідно ч.3 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті.
Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах:
1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
А відтак, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кількох умисних тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень (злочинів) у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів, які мають надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, зокрема для здоров`я населення та генофонду нації; за вчинення злочину, визначеного ч.2 ст.15, ч.3 ст.305 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 12 років з конфіскацією майна; що ОСОБА_4 володіє зв`язками за кордоном та неодноразово виїжджав за межі України, враховуючи характер зазначених правопорушень та інтереси суспільства, суд приходить до висновку про те, що даний випадок є виключним, в зв`язку з чим суд вважає за необхідне визначити максимальний розмір застави, передбачений за вчинення особливо тяжкого злочину, а саме 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2197*300=659100 грн., оскільки такий розмір застави буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Крім цього, застосовуючи до обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, вважаю за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього ряд обов`язків.
Згідно ч.7 ст.182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч.8 статті 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Враховуючи, наведене суд приходить до висновку, що клопотання прокурора ОСОБА_3 слід задовольнити, застосувавши до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів із визначенням застави в сумі 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням на нього відповідних обов`язків.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193-194, 196, 197, 205, 314 316, 376, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Львівська установа виконання покарань - 19» строком на 60 (шістдесят) днів - до 29.11.2020р. включно.
Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 заставу в розмірі 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 659100 (шістсот п`ятдесят дев`ять тисяч ста) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
У разі внесення застави у розмірі, визначеному в ухвалі, зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду, а також покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) прибувати до суду згідно викликів;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
6) носити електронний засіб контролю.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 29 листопада 2020 року включно.
Строк дії даної ухвали встановити до 29.11.2020 року включно.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Львівська установа виконання покарань - 19».
Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Львівська установа виконання покарань - 19» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово Мостиський районний суд Львівської області.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Копію ухвали направити для відома начальнику Державної установи «Львівська установа виконання покарань - 19».
Копію даної ухвали негайно після її оголошення вручити ОСОБА_4 .
Виконання даної ухвали доручити Мостиському ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора ОСОБА_3 .
Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення сторони можуть подати апеляцію безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1