1Справа № 335/6998/20 1-кп/335/801/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2020 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нижній Новгород, (РФ), громадянина України, маючого вищу освіту, працюючого радником директора ТОВ «Тритон 3311», не одруженого, який неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого та фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
29.05.2020, приблизно о 20:20 год., водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Volkswagen Tiguan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Михайла Гончаренка, рухаючись з боку пр. Соборному в напрямку вул. Перемоги в м. Запоріжжі.
В цей же час, водій ОСОБА_7 керуючи автомобілем «ЗАЗ Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в салоні в якості пасажирів перебували ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , здійснював рух по вул. Перемоги у напрямку від вул. Сталеварів до вул. Михайла Гончаренка в м. Запоріжжя.
Під час руху на регульованому світлофорним об`єктом перехресті вул. Михайла Гончаренка вул. Перемоги, в м. Запоріжжі, водій ОСОБА_5 , маючи об`єктивну можливість виявити світлофор на якому для нього горів червоний сигнал, діючи в порушення вимог п.п. 8.7.3. е); 16.3. Правил дорожнього руху України, де вказано:
«8.7.3. е) сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоний миготливий сигнали забороняють рух;
16.3. у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобом, які рухаються на перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів», керований ним автомобіль не зупинив, дорогу водієві ОСОБА_7 не надав, натомість продовжив рух на забороняючий сигнал світлофора з метою виконання маневр лівого повороту, намагаючись виїхати на вул. Перемоги, внаслідок чого допустив зіткнення передньої бічної лівої частини керованого ним транспортного засобу із передньою бічної лівої частини керованого ним транспортного засобу із передньою лівою, частиною автомобілю під керуванням водія ОСОБА_7 .
В результаті дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку судово-медичної експертизи № 728 від 13.07.2020, водію ОСОБА_7 , були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: «закритий багато уламковий перелом лівого наколінника зі зміщенням кісткових фрагментів (по даний висновку лікаря-рентгенолога кабінету комп`ютерної томографії консультанта КУ «ЗОБ СМЕ» ЗОР), що кваліфікується, як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Рана в ділянці правого колінного суглобу (по даним медичної документації) сама по собі кваліфікується як легке тілесне ушкодження. Садна м`яких тканин голови (без кількісних характеристик, та локалізації в наданій медичній документації), кваліфікується як легкі тілесні ушкодження».
Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 9-596 від 21.07.2020 в даній дорожньо-транспортній ситуації, дії водія автомобіля «Volkswagen Tiguan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 не відповідали вимогам п.п. .7.3. е), 16.3. Правил дорожнього руху України, що знаходиться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди. Водій ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути зіткнення транспортних засобів, шляхом виконання вимог п.п. 8.7.3. е), 16.3. Правил дорожнього руху України.
В підготовчому судовому засіданні представником потерпілого адвокатом ОСОБА_4 підтримано клопотання потерпілого ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням потерпілого із обвинуваченим. При цьому, представник потерпілого зазначив, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі відшкодував потерпілому завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди моральну шкоду, шляхом передачі коштів. Згідно діючого законодавства матеріальна шкода в межах діючих лімітів буде відшкодуватися страховою компанією.
Потерпілий ОСОБА_7 в своєму клопотанні підтвердив той факт, що обвинуваченим ОСОБА_5 повністю відшкодована заподіяна йому кримінальним правопорушенням моральна шкода і вони примирилися. Претензій до обвинуваченого не має, йому повністю відшкодовано моральну шкоду, яка не може бути відшкодованою страховою компанією. Подав суду письмову заяву про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав заявлене представником потерпілого адвокатом ОСОБА_4 клопотання та просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із його примиренням із потерпілим. Додав, що свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України визнає у повному обсязі, завдану унаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_7 моральну шкоду відшкодував у повному обсязі та примирився із останнім, раніше він до кримінальної відповідальності не притягувався. Наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням із потерпілим йому зрозумілі, а також він розуміє, що це не є реабілітуючою підставою та погоджується на звільнення його від кримінальної відповідальності саме з цих підстав.
Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заявленого представником потерпілого клопотання, вважаючи його обґрунтованим.
Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та надані прокурором матеріали, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання потерпілого ОСОБА_7 та звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим з наступних підстав.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Частиною 1 статті 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Судам слід мати на увазі, що потерпілим може бути лише фізична особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду і яку визнано потерпілим відповідно до ч. 2 ст. 49 КПК. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст.46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим. Суд має здійснювати його за правилами, встановленими ст. 8 КПК. При цьому необхідно зважати на те, що ч. 1 ст. 27 КПК також передбачено обов`язкове закриття справ, які порушуються не інакше як за скаргою потерпілого, у зв`язку з примиренням останнього з обвинуваченим або підсудним.
Як вбачається з обвинувального акту обвинуваченому ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, що відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.
Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК України кваліфіковані правильно.
Як вбачається з наданих прокурором матеріалів обвинувачений ОСОБА_5 дійсно вперше вчинив нетяжкий злочин, раніше не судимий і не притягався до кримінальної відповідальності.
Під час розгляду вказаного клопотання обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України визнає у повному обсязі, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_7 моральну шкоду відшкодував у повному обсязі та примирився із останнім, що підтверджується письмовою заявою потерпілого та його представника, що також підтвердив представник потерпілого адвокат ОСОБА_4 під час проведення підготовчого судового засідання.
За таких обставин, враховуючи те, що в судовому засіданні достовірно встановлено факт примирення між обвинуваченим та потерпілим та з`ясовано усі обставини та умови, які дають підстави суду для звільнення від відповідальності обвинуваченого ОСОБА_5 за ст. 46 КК України, суд вважає за можливе задовольнити клопотання потерпілого і обвинуваченого та звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням потерпілим із обвинуваченим, закривши кримінальне провадження стосовно останнього.
Під час досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження застосовані заходи забезпечення кримінального провадження.
Так, відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.06.2020 (слідчий суддя ОСОБА_10 ) на транспортний засіб «Volkswagen Tiguan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений арешт шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.
Отже, вирішуючи питання щодо скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Таким чином, зважаючи на наведені вимоги кримінального процесуального закону, суд приходить до висновку про необхідність скасування накладеного ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.06.2020 арешту на транспортний засіб автомобіль «Volkswagen Tiguan», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:
- транспортний засіб «Volkswagen Tiguan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до розписки переданий на зберігання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити останньому, як законному володільцю;
- «DVD-R» диск на якому знаходиться відеозапис зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.
Згідно матеріалів кримінального провадження, до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід не застосовувався.
На підставі викладеного, керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 314 КПК України, суд
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим, на підставі ст. 46 КК України.
Скасувати накладений ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.06.2020 арешт на транспортний засіб «Volkswagen Tiguan», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
- автомобіль «Volkswagen Tiguan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до розписки переданий на зберігання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити останньому, як законному володільцю.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1