Справа № 183/7110/20
№ 1-кп/183/1692/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2021 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000243 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівки Донецької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що не має судимості,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и в:

15.11.2020 року приблизно о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_4 проходив поблизу домоволодіння АДРЕСА_3 , де у дворі вказаного домоволодіння побачив колісний транспортний засіб, а саме моторолер марки «Хонда Діо 34», номер рами « НОМЕР_1 », чорного кольору, що належить ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом з території зазначеного домоволодіння.

Цього ж дня, тобто 15.11.2020 року приблизно о 23 годині 05 хвилин ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, через хвіртку проник на огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_3 де, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, підійшов до колісного транспортного засобу, а саме моторолеру марки «Хонда Діо 34», номер рами « НОМЕР_1 », чорного кольору, та за допомогою фізичної сили викотив його з території домоволодіння.

В подальшому ОСОБА_4 завів двигун вказаного моторолеру та покинув місце скоєння злочину на ньому, тим самим незаконно заволодівши транспортним засобом, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю та показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. У скоєному щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду 22.12.2020 року подав заяву про розгляд провадження за його відсутності, в якій просив призначити ОСОБА_4 покарання на розсуд суду. У вказаній заяві потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що моторолер йому повернуто, однак замок не відремонтовано.

В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченим ОСОБА_4 скоєно кримінальне правопорушення, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.

Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинене з проникненням в інше сховище, доведена у повному обсязі і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 289 КК України.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин. Також, суд бере до уваги те, що обвинувачений, без перебування на обліку у лікаря нарколога, перебуває в реєстрі хворих з 1994 року з діагнозом: Розлад психіки у зв`язку з вживанням опіоїдів.

Разом з тим, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Крім того, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який є особою, що раніше не судима, вину свою визнав повністю, розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Тому, з урахуванням обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, за наявності пом`якшуючої покарання обставини, та відсутності обставин, які обтяжують його, а також враховуючи думку потерпілого, викладеної ним в заяві від 22.12.2020 року, який не наполягав на призначенні обвинуваченому суворого покарання, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання без ізоляції його від суспільства, а саме у виді позбавлення волі на рівні мінімальної межі санкції ч. 2 ст. 289 КК України, без конфіскації майна, та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк без конфіскації майна з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 2 615,04 грн. (висновок експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи № 5003-20 від 05.12.2020 року).

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на один рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ: моторолер марки «Хонда Діо 34», номер рами « НОМЕР_1 », чорного кольору залишити за належністю потерпілому ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 2 615 гривень 04 копійки.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1