печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.11.2020 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Києві в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 у лютому 2019 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Інститутська, 11-А зустрівся з невстановленою слідством особою, яка запропонувала ОСОБА_3 стати учасником та директором підприємства, а саме ТОВ «СП «ДЖЕТ ЕНЕРДЖІ», без наміру здійснювати господарську діяльність, передбачену статутом вказаного товариства.

Отримавши зазначену пропозицію, усвідомлюючи противоправний характер дій, запропонованих йому невстановленою досудовим розслідуванням особою, ОСОБА_3 , розуміючи, що він стає учасником та буде призначений на посаду директора ТОВ «СП «ДЖЕТ ЕНЕРДЖІ» не маючи наміру здійснювати господарську діяльність, з корисливих мотивів погодився на таку пропозицію.

В свою чергу, ОСОБА_3 , реалізовуючи кримінально-протиправний умисел, направлений на внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, надав невстановленій досудовим розслідуванням особі копії свого паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 та реєстраційного номеру облікової картки платника податків № НОМЕР_2 , яка на підставі цих документів у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час виготовила наступні документи, відповідно до яких ОСОБА_3 був зазначений як засновник ТОВ «СП «ДЖЕТ ЕНЕРДЖІ» та призначений на посаду директора вказаного товариства, а саме:

-заява про державну реєстрацію створення юридичної особи від 14.02.2019, яка містить завідомо неправдиві відомості щодо виявлення ОСОБА_3 бажання провести державну реєстрацію юридичної особи, шляхом набуття корпоративних прав на підприємство ТОВ «СП «ДЖЕТ ЕНЕРДЖІ»;

-статут ТОВ «СП «ДЖЕТ ЕНЕРДЖІ» від 14.02.2019р.;

-реєстраційна заява платника податку на додану вартість від 14.02.2020.

-рішення єдиного засновника ТОВ «СП «ДЖЕТ ЕНЕРДЖІ» №1 від 14.02.2020, в яке внесені завідомо неправдиві відомості, а саме:

o«Заснувати ТОВ «СП «ДЖЕТ ЕНЕРДЖІ» за адресою: 02122, м. Київ, вул. Магнітогорська, 1ф;

o«затвердити статут ТОВ «СП «ДЖЕТ ЕНЕРДЖІ» в запропонованій редакції;

o«затвердити розмір статутного капіталу ТОВ «СП «ДЖЕТ ЕНЕРДЖІ» 9 000 000 грн.;

o«призначити на посаду директора Товариства - ОСОБА_3 »;

o«уповноважити на проведення державної реєстрації ТОВ «СП «ДЖЕТ ЕНЕРДЖІ» ОСОБА_3 .

Надалі, 14.02.2019 ОСОБА_3 зустрівся з невстановленою досудовим розслідуванням особою, у денний час доби за адресою: м. Київ, вул. Інститутська, 11-А, де підписав попередньо виготовлені документи: заява про державну реєстрацію створення юридичної особи від 14.02.2019, статут ТОВ «СП «ДЖЕТ ЕНЕРДЖІ» від 14.02.2019р., реєстраційна заява платника податку на додану вартість від 14.02.2020, рішення єдиного засновника ТОВ «СП «ДЖЕТ ЕНЕРДЖІ» №1 від 14.02.2020.

При цьому ОСОБА_3 наміру здійснювати діяльність як учасник та директор ТОВ «СП «ДЖЕТ ЕНЕРДЖІ» не мав та розумів, що він вносить неправдиві відомості в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації вищевказаної юридичної особи, оскільки ОСОБА_3 та невстановлена слідством особа домовились, що він буде значитися як учасник та директор формально та до діяльності юридичної особи не буде мати ніякого відношення, а фінансово-господарською діяльністю з використанням вказаної юридичної особи будуть займатись інші особи.

На підставі вказаних документів, 14.02.2019 Державним реєстратором проведено державну реєстрацію установчих документів юридичної особи ТОВ «СП «ДЖЕТ ЕНЕРДЖІ», про що вчинено відповідні записи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 205-1 КК України, а саме: підробив документи, які подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, тобто вніс у документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи завідомо неправдивих відомостей.

Положеннями ч. ч. 2, 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України, він беззаперечно визнає; згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені в результаті досудового розслідуванням обставини; згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.
Обвинувачений ОСОБА_3 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 205-1 КК України, як підроблення документів, які подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, тобто внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи завідомо неправдивих відомостей.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.
Згідно з ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , немає.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він офіційно не працевлаштований, має місце реєстрації та проживання, раніше не судимий.
За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 205-1 КК України(в редакції Закону № 642-VII від 10.10.2013), а саме у виді обмеження волі.
Разом з тим, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_3 кримінального проступку, конкретні обставини його вчинення, особу обвинуваченого, зокрема, його вік, те, що він кримінальне правопорушення вчинив вперше та раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, наявність пом`якшуючих покарання обставин, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку, оскільки, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.
Також суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України (в редакції Закону № 642-VII від 10.10.2013), та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробовуванням, з встановленням іспитового строку 1 (один) рік.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Печерський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1