Номер провадження: 11-кп/813/2405/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2020 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши заяву захисника ОСОБА_3 в інтересах засуджених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження вироку Малиновського райсуду м. Одеси від 26.07.2019 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0003028 від 15.07.2016 відносно ОСОБА_4 , засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, та ОСОБА_5 засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.296 КК України,

установив:

Зазначеними вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 26.07.2019 ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та йому призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та з покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цим же вироком ОСОБА_5 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.296 КК України та йому призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та з покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирішено питання з цивільним позовом у кримінальному провадженні.

31.07.2020, на вказаний вирок суду захисник ОСОБА_3 , який діє в інтересах засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу. Крім того, захисник ОСОБА_3 звернувся до апеляційного суду з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 26.07.2019, зазначивши, що апеляційну скаргу на вирок суду він надіслав до Малиновського райсуду м. Одеси суду ще 20.08.2019 експрес - доставкою «Меркурій».

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.11.2020 залишено без задоволення заяву захисника ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 26.07.2019 відносно ОСОБА_4 засудженого за ч.2 ст.296 КК України та ОСОБА_5 засудженого за ч.3 ст.296 КК України та апеляційну скаргу повернуто особі, що її подала.

Згодом, 04.12.2020 року захисник ОСОБА_3 через суд 1-ої інстанції повторно подав апеляційну скаргу та заяву про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 26.07.2019 відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Вивчивши матеріали кримінального провадження, вважаю, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_3 підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.
Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29.10.2010 у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

У цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно матеріалів кримінального провадження, заява захисника ОСОБА_3 , подана 04.12.2020 є аналогічною за змістом заяві, подані ним 31.07.2020, яка розглянута по суті колегією суддів Одеського апеляційного суду 11.11.2020 (а.п. 89)

При цьому, суддя-доповідач враховує, що строк на касаційне оскарження ухвали Одеського апеляційного суду від 11.11.2020 ще не сплив.

Відповідно до п.2 постанови Верховного Суду України по справі № 5-103 кс-15 від 1.10.2015, право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Разом з тим, апеляційний суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.
Пунктом 4 ч. 3 ст. 399 КПК України передбачено, що апеляційна скарга повертається особі, яка її подала, якщо … суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення, однак в зазначеній нормі закону не передбачені дії апеляційного суду, щодо апеляційних скарг та заяв про поновлення процесуального строку, які вже розглянуті апеляційним судом.

При цьому, на думку судді-доповідача, в подібних випадках слід керуватися положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього кодексу.

Отже, суддя-доповідач вважає, що апеляційна скарга підлягає поверненню захиснику ОСОБА_3 , в зв`язку з тим, що вона подана після закінчення строку на апеляційне оскарження та апеляційний суд раніше не знайшов підстав для його поновлення за заявою захисника, в якій були викладені аналогічні підстави для його поновлення.

Керуючись ст.ст. 24, 48, 370, 395, 399, 404, 419, 532 КПК України, суддя-доповідач

ухвалив:

Апеляційну скаргу та заяву захисника ОСОБА_3 в інтересах засуджених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 26.07.2019 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0003028 від 15.07.2016 відносно ОСОБА_4 , засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та ОСОБА_5 засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги негайно надіслати апелянту разом з апеляційною скаргою.
Ухвала вступає в силу з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Суддя Одеського апеляційного суду: ОСОБА_2