Справа №156/1009/17
Провадження №1-кп/155/121/21
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.02.2021 м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
провівши підготовче судове засідання в залі судових засідань на підставі обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №80000098 від 23 березня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
перекладача ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:
18 січня 2021 року до Горохівського районного суду Волинської області з Волинського апеляційного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України.

Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 20 січня 2021 року призначено підготовче судове засідання на підставі обвинувального акту в даному кримінальному провадженні.
В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив письмове клопотання про продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, оскільки строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосований щодо останнього закінчується 09 лютого 2021 року. У клопотанні зазначає, що ризики, які виправдовували застосування такого виду запобіжного заходу, не зменшилися і продовжують існувати на даний час, а саме: обвинувачений може переховуватись від суду та іншим чином перешкоджати судовому розгляду справи, що унеможливлює застосування до ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу. Також, просив врахувати, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, є громадянином Грузії, а тому є велика ймовірність того, що він може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
В підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення відкритого судового розгляду на підставі обвинувального акту в кримінальному провадженні не заперечили.
Обвинуваченим клопотання про колегіальний розгляд не заявлено.
Заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до висновку, що відсутні перешкоди для призначення судового розгляду, передбачені ст.314 КПК України.

Кримінальне провадження підсудне Горохівському районному суду Волинської області, підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження немає, обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги Закону.
У підготовчому судовому засіданні клопотань, які перешкоджають призначенню кримінального провадження для судового розгляду, не заявлено.
При таких обставинах судом встановлені достатні підстави для призначення кримінального провадження до судового розгляду.
У відповідності до ч.3 статті 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Згідно вимог ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Як зазначено у пункті 3 рішення Конституційного суду України від 23.11.2017 № 1-р/2017, звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, слідчий, прокурор мають викласти обставини, які доводять, що заявлені раніше ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантує запобігання цим ризикам.
Згідно з практикою застосування Європейським судом з прав людини пункту 3 статті 5 Конвенції після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою; до того ж такі підстави мають бути чітко наведені національними судами (пункт 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України").
Отже, обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема домашнього арешту та тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути.
Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; його репутація; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.

Крім наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, вік, стан здоров`я останнього, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, являється особою молодого віку, не має міцних соціальних зв`язків в Україні, є громадянином іншої держави.

Судом враховується також і те, що у межах даного кримінального провадження судове слідство ще не розпочато, потерпілі та свідки не допитані. Таким чином, перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення та незаконно впливати на потерпілих у даному кримінальному провадженні.
Наведені вище обставини, на думку суду, свідчать про реальну наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, і дають підстави зробити висновок, що більш м`який запобіжний захід, аніж як тримання під вартою, не зможе запобігти і є недостатніми для запобігання ризикам, що існують на даний час і передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а тому приходить до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 .
Оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, який вчинений із застосуванням насильства, тому суд, відповідно до положень п.1 ч.4 ст.183 КПК України, одночасно із продовженням строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає запобіжний захід у вигляді застави та її розмір, враховуючи встановлені підстави та обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України.
Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 314, 315, 331 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Призначити судовий розгляд кримінального провадження №80000098 від 23 березня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України у відкритому судовому засіданні у приміщенні Горохівського районного суду Волинської області на 19 годину 30 хвилин 08 лютого 2021 року.
Кримінальне провадження розглядати одноособово.
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу, задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 08 квітня 2021 року, включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Про час розгляду справи повідомити прокурора, викликати у судове засідання учасників кримінального провадження.
Ухвала суду в частині продовждення строку тримання під вартою може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою у той же строк з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Суддя Горохівського районного суду
Волинської області ОСОБА_1