У Х В А Л А
Справа № 149/3018/20

Провадження №1-кп/149/88/21

02.02.2021 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі зекретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши клопотання начальника Хмільницького відділу Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності відповідно до ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 01.11.2013 року за № 0000660 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України

ВСТАНОВИВ:
Прокурор звернулась до суду із клопотанням про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, посилаючись на те, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в провадженні доказами, з часу вчинення кримінального правопорушення пройшло більше, ніж два роки, підозрюваний надав письмову згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності. ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 відповідно до рішення засновника ТОВ «Коровай» № 20/06 від 20.06.2011 року призначений директором ТОВ «Коровай», розташованого за юридичною адресою по вул. Небесної Сотні (колишня Леніна), 101, у м. Хмільник Вінницької області, з повноваженнями відповідно до Статуту ТОВ «Коровай», затвердженого протоколом загальних зборів № 17 від 14.06.2010. Згідно Статуту ТОВ «Каравай» в обов`язки директора товариства входить здійснення дій від імені товариства, затвердження Правил внутрішнього трудового розпорядку, прийом та звільнення працівників, в силу чого ОСОБА_4 являється службовою особою, яка наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно, грубо порушуючи законодавство про працю, всупереч вимог статей 43, 46 Конституції України, статей 2, 21, 24, 48, 110 Кодексу законів про працю України, статей 21, 30 Закону України «Про оплату праці», використовував працю найманих працівників: ОСОБА_5 на посаді бухгалтера товариства з 21 червня 2011 року по червень 2013 року, ОСОБА_6 на посаді охоронника товариства з 22 червня 2011 року по червень 2013 року, ОСОБА_7 на посаді охоронника товариства з 22 червня 2011 року по червень 2013 року, ОСОБА_8 на посаді головного інженера товариства з 21 червня 2011 року по жовтень 2011 року, без укладання трудових договорів, оформлених в установленому законом порядку наказом чи розпорядженням власника, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При цьому, ОСОБА_4 у порушення вимог ст. 46 Конституції України, ст. ст. 253, 254, 256 Кодексу законів про працю України не сплачував за вказаних найманих працівників обов`язкові внески на пенсійне забезпечення, страхові внески до фондів державного соціального страхування. У подальшому в порушення ст. ст. 47, 116 Кодексу законів про працю України, ОСОБА_4 звільнив ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 без проведення відповідних розрахунків та записів в трудових книжках, чим грубо порушив передбачені Конституцією України гарантії і права потерпілих на працю, соціальне страхування та пенсійне забезпечення та позбавив останніх наданих їм законодавством України прав реалізації та користування трудовими правами, гарантіями і свободами, а саме: право на працю, на відпочинок, на відпустку, на матеріальне забезпечення в майбутньому в порядку забезпечення страхування старості, у разі безробіття або тимчасової повної чи часткової втрати працездатності та в інших випадках, а також не сплачував страхові внески до Пенсійного фонду України та не подавав відомості до відділу персоніфікованого обліку працівників, внаслідок чого вказаний період роботи не був зарахований потерпілим у трудовий стаж.

Обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 172 КК України відносно ОСОБА_4 14.02.2014 скеровано до суду. Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 24.04.2014 обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні повернуто прокурору для усунення недоліків.

24.12.2020 ОСОБА_4 повідомлено про зміну підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримала повністю, посилаючись на викладене в ньому, просила задовольнити.

ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора та просив його задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_5 згідно з поданою заявою не заперечила щодо задоволення клопотання, просила його розглянути за її відсутності.

Потерпілий ОСОБА_8 подав до суду телефонограму, в які зазначив, що проти задоволення клопотання заперечує, справу просить розглядати без його участі.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на час розгляду клопотання померли, дружини потерпілих ОСОБА_9 і ОСОБА_10 проти залучення їх у справу як потерпілих заперечили (а.с. 160-161).

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши матеріали клопотання, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 відноситься до кримінального проступку.

За правилом ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Санкція ч. 1 ст. 172 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, або виправними роботами на строк до двох років.

Інкриміноване ОСОБА_4 діяння вчинене ним у період з 20.06.2011 по червень 2013 року, тобто перебіг давності строків притягнення до кримінальної відповідальності закінчився.

Судом встановлено, що строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_4 не зупинявся та не переривався, в зв`язку з чим, строк притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 172 КК України закінчився.

Згідно зі ст. 286 КПК України питання, щодо звільнення від кримінальної відповідальності віднесено до компетенції суду, при умові, що підозрюваний згоден на його звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно з вимогами ч. 3 статті 285 КПК України підозрюваному ОСОБА_4 судом роз`яснено суть підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. На запитання суду ОСОБА_4 підтвердив, що його згода на звільнення від кримінальної відповідальності є добровільною, йому зрозуміла суть пред`явленої підозри і наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлені підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності. В судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив згоду на звільнення від кримінальної відповідальності з цих підстав та розуміння наслідків такого звільнення.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Ураховуючи приписи ст. 26 КПК України, якою, зокрема, передбачено, що суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом, заперечення потерпілого ОСОБА_8 щодо закриття кримінального провадження з урахуванням інших обставин, встановлених судом в ході розгляду даного клопотання, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваної від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

На підставі викладеного, керуючись ст. 284, 288, 314, 369, 371 КПК України, ст.ст. 44, 49 КК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання начальника Хмільницького відділу Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності відповідно до ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 01.11.2013 року за № 0000660 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0000660 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України - закрити на підставі п.1 ч. 2 ст.284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1