Справа № 199/6151/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2020 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі колегії суддів:

головуючий - суддя ОСОБА_1

судді - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

за участю прокурора - ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження №0000987 відносно обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_7 заявив письмове клопотання про повернення обвинувального акта прокурору.

Вимоги клопотання й узагальнені доводи особи, яка її подала.

У своєму клопотанні захисник, посилюючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, що не може бути усунено під час судового розгляду, а саме (далі стисло мовою оригінала):

-слідчий та процесуальний керівник не вияснили відношення та суб`єктивного стану та ставлення щодо події за участі ОСОБА_8 , не вияснили стану його здоров`я, не встановили обставини, які виправдовують та виключають його причетність до вказаної події, не проводили ніяких слідчих дій;

- ОСОБА_8 не було належним чином повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.187 КК України;

- ОСОБА_8 прокурором не вручено обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування;

-реєстр матеріалів досудового розслідування не містить відомості про час проведення окремих процесуальних дій, а лише про їх дату, а окремі процесуальні дії є викладеними всупереч хронологічному порядку;

-в обвинувальному акті не повністю викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор та слідчий вважають встановленими, а також, в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення;

-обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення іншої особи « ОСОБА_9 »; виклад фактичних обставин щодо невстановленої особи, попередньої змови та злочинного умислу ОСОБА_8 не підкріплені жодними доказами та стороною обвинувачення не було встановлено всіх обставин справи;

-слідчим не було всебічно, та повно досліджені обставини кримінального провадження, оскільки на етапі досудового розслідування справи не було надано оцінки всім доказам, що містяться в матеріалах кримінального провадження які б могли викривати або ж виправдувати обвинуваченого ОСОБА_8 .

Позиції інших учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав клопотання захисника.

Прокурор ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання.

Мотиви суду.

Колегія суддів не погоджується з думкою сторони захисту про повернення обвинувального акта за підставами, викладеними у клопотанні, та вважає, що клопотання, заявлене захисником задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 pоку, яка закріплює право на справедливий суд, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З аналізу ст.314-316 КПК України вбачається, що підготовче судове засідання є обов`язковою, самостійною стадією кримінального процесу, основною метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду. Зазначені норми визначають перелік дій, які суд проводить під час підготовчого судового засідання, що пов`язані виключно з підготовкою до судового розгляду.

З огляду на вказану специфіку завдань та цілей підготовчого судового засідання, в межах цієї стадії суд позбавлений можливості досліджувати докази, надавати їм оцінку з точки зору їх допустимості та/або достовірності, а також робити висновки щодо законності чи незаконності дій, бездіяльності чи рішень, прийнятих на досудовому розслідуванні.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 цього Кодексу.

У відповідності до вимог чинного КПК України, обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст.291 цього Кодексу.

Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України, суд вправі з підготовчого судового засідання повернути обвинувальний акт прокурору у випадку, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Положеннями ст.291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, навів вичерпний перелік ряду відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.

Положеннями п.5 ч.2 ст.291 КПК України встановлено вимоги до обвинувального акта, згідно з якими обвинувальний акт має містити, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на статтю закону про кримінальну відповідальність, та формулювання обвинувачення.

Як вбачається зі змісту п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Таким чином, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення викладається в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за правильне прокурор.

Колегія суддів, перевіривши обвинувальний акт у кримінальному провадженні вважає, що вказаний документ відповідає вимогам ст.291 КПК України. Зокрема, в обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення.

Колегія суддів вважає, що повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд, що на думку колегії суддів, відсутнє в клопотанні сторони захисту.

Колегія суддів вважає, що вказані стороною захисту підстави про повернення обвинувального акту прокурору не є вірним та не відповідають вимозі закону, свідчять про намагання дослідити докази під час підготовчого судового засідання, хоча відповідно до КПК України зазначені клопотання та доводи, які містяться в них, повинні бути досліджені тільки під час судового розгляду, а не під час підготовчого провадження, коли суду будуть надані сторонами докази, після їх дослідження на допустимість та належність.

Щодо посилення захисника про те, що в обвинувальному акті не повністю викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор та слідчий вважають встановленими, а також, в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення, а також, не встановлені всі обставини вчинення злочину, слід вказати на наступне.

Питання про узгодженість викладення в обвинувальному акті, власне, фактичних обставин справи, а також про узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацію кримінального правопорушення, як і конкретизація правової кваліфікації кримінального правопорушення не можуть бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин.

Тобто, діючим КПК України не передбачено вимогу для суду або право чи обов`язок на стадії підготовчого судового засідання оцінювати викладення фактичних обставин провадження та формулювання обвинувачення в обвинувальному акті з точки зору конкретності обвинувачення, а також наявності певних елементів об`єктивної або суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, давати оцінку обставинам, які підлягають розгляду в процесі судового провадження, оскільки у даному випадку суд вийде за межі наданих йому ст.314 КПК України повноважень.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до припису ч.1 ст.338 КПК України, з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується особа або взагалі відмовитися від підтримання державного обвинувачення за наявності для цього підстав.

Посилання захисника про те, що обвинувальний акт обвинуваченому ОСОБА_8 належним чином не вручений та ОСОБА_8 не було належним чином повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.187 КК України у розумінні вимог норми, яка закріплена ст.290 КПК України, не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, відповідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України та ст.291 КПК України.

На думку колегії суддів повернення обвинувального акту прокурору з вказаних підстав, є неприпустимим, оскільки подібна практика може призвести до зловживання обвинуваченим своїми процесуальними правами з метою перешкоджання судовому розгляду кримінальних проваджень або вчиненню окремих процесуальних дій.

Крім того, за наявності відповідних сумнівів, колегія суддів вправі перевірити факт не належного вручення обвинувального акту самостійно або запропонувати прокурору вручити обвинуваченому копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування в судовому засіданні, що жодним чином не обмежило б процесуальні права ОСОБА_8 .

Також слід зазначити, що факт повідомлення про підозру та саму процедуру повідомлення не можливо перевірити під час підготовчого провадження, а можливо лише під час судового розгляду, коли суду будуть подані стороною обвинувачення, або стороною захисту докази.

Колегія суддів не погоджується з доводами сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору з приводу невідповідності реєстру матеріалів досудового розслідування, який на думку сторони захисту має істотні порушення КПК України , оскільки чинний КПК України таку підставу для повернення обвинувального акту не передбачає, а з огляду на положення ст.ст.109, 291, 314 КПК України, такі обставини не є перешкодою для призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

На переконання колегії суддів, повернення обвинувального акту прокурору за цією підставою, є вихід суду за межі попереднього судового розгляду, оскільки повернення акту з цієї підстави кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Надаючи оцінку зауваженням захисника щодо зазначення в обвинувальному акті, в одному місці, особи « ОСОБА_9 », тоді як обвинуваченим у цій справі є « ОСОБА_8 », колегія суддів виходить з того, що оцінені в сукупності зміст обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування, поза всяким розумним сумнівом доводять, що саме відносно обвинуваченого ОСОБА_8 був складений обвинувальний акт.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що може встановити наявність або відсутність у діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення лише за результатами оцінки усіх доказів, які будуть досліджені під час судового слідства, в тому числі доказів сторони обвинувачення. Відтак з цих підстав обвинувальний акт не може бути повернутий прокурору, бо це буде передчасною процесуальною дією зі сторони суду.

Щодо доводів захисника про відсутність формулювання обвинувачення слідчим та прокурором, то колегія суддів зазначає. Кваліфікація кримінальних правопорушень - це встановлення та юридичне закріплення точної відповідності між ознаками вчиненого діяння та ознаками кримінального правопорушення, передбаченого нормою закону про кримінальну відповідальність. В обвинувальному акті відображена така кваліфікація, яку сторона обвинувачення вважає правильною. Спростувати чи підтвердити таке твердження сторони обвинувачення колегія суддів зможе лише в результаті дослідження усіх доказів при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, а не на підготовчому судовому засіданні.

Стосовно відсутності, на переконання захисту, в обвинувальному акті достатніх відомостей щодо події кримінального правопорушення, часу, місця, способу вчинення, форми вини, мотиву злочину, то колегія суддів зазначає, що дані обставини входять до обсягу обвинувачення. Формулювання обсягу обвинувачення належить до дискреційних повноважень прокурора. У випадку не доведення стороною обвинувачення наявності у діях обвинуваченого усіх елементів інкримінованого складу злочину, колегія суддів буде зобов`язана ухвалити виправдувальний вирок.

Посилання сторони захисту на той факт, що висунуте обвинувачення є незрозумілим та не конкретизованим також не знаходить свого підтвердження, оскільки, на переконання колегії суддів, встановлені прокурором та викладені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення є достатніми для повного розуміння обвинуваченим суті висунутого проти нього обвинувачення.

Колегія суддів наголошує, що оскільки в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення викладаються так, як їх було встановлено під час досудового розслідування, суд позбавлений процесуальної можливості вимагати від сторони обвинувачення вказувати ті обставини, які не були нею встановлені під час досудового розслідування на переконання сторони захисту.

Водночас, зі змісту поданого клопотання вбачається, що викладені у ньому доводи зводяться до необхідності надання судом оцінки доказам, в тому числі з точки зору їх допустимості, у зв`язку з порушеннями норм кримінального процесуального законодавства під час їх збирання, які, на думку захисника були допущенні стороною обвинувачення.

На думку колегії суддів, викладені у клопотанні аргументи потребують аналізу законності низки взаємопов`язаних процесуальних дій та рішень у кримінальному провадженні, а відтак, твердження захисника щодо допущених порушень під час досудового розслідування, заперечення з цього приводу сторони обвинувачення, підлягають дослідженню судом під час судового розгляду шляхом оцінки законності прийняття процесуальних рішень та дій під час досудового розслідування, дослідження процесуальних документів та відповідних доказів, що має бути здійснено під час судового розгляду.

При цьому, відповідно до ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів, надаючи їм оцінку в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі ж встановлення очевидної недопустимості доказу суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Вказане також можливо виключно на стадії судового розгляду.

Одночасно, колегія суддів наголошує та роз`яснює стороні захисту, що доводи викладені у клопотанні про повернення обвинувального акту прокурору будуть розглянуті на стадії судового розгляду, зокрема, під час дослідження доказів, а також під час надання їм оцінки в нарадчій кімнаті.

На підставі викладеного, керуючись п.3) ч.3 ст. 314, ст.ст. 369, 371, 372, 376 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000987 відносно обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, про повернення обвинувального акту прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 , як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Судді:

________________ _________________ _____________

ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_2