Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

06 жовтня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
озглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне у режимі відео конференції матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07 серпня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000035, внесеному до ЄРДР 26 лютого 2018 року за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст. 307 КК України, ?

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07 серпня 2020 року продовжено щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше неодноразово судимого - запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали визначено рахувати до 06 жовтня 2020 року.
Визначено розмір застави у розмірі 192 100 грн.
З матеріалів провадження вбачається, що на розгляді в Ковельському міськрайонному суді Волинської області перебуває кримінальне провадження № 0000035, внесеному до ЄРДР 26 лютого 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за ч.3 ст. 307 КК України.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 покликається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду. Зазначає, що має тяжке захворювання, а тому просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду скасувати та застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

На розгляд справи в судове засідання не з`явився захисник ОСОБА_11 .

Обвинувачений ОСОБА_6 вказав на можливість розгляду справи у відсутності захисника ОСОБА_11 .

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_5 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Метою і підставою продовження тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону Украини "Про виконання рішень і застосування практики Європейского суду з прав людини", тримання під вартою не передбачає покарання у вигляді позбавлення волі, але при збереженні розумної підозри відносно затриманої особи в скоєнні злочину, є умовою sine qua non (обов`язковою, неодмінною умовою) законності продовження терміну ув`язнення під варту і відповідає реальним вимогам громадського інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, має більшу вагу, ніж право на повагу свободи особи (§ § 73, 74 рішення ЕСПЛ від 08.06.2006 року у справі "Корчуганова проти Росії", § § 66, 67 рішень ЕСПЛ від 07.04.2005 у справі "Рохлина проти Росії", § § 73, 74 рішення ЕСПЛ від 01.06.2008 у справі "Мамедова проти Росії", § 79 рішень ЕСПЛ від 10.02.2011 року по справі "Харченка проти України", § 40-42 рішення ЕСПЛ від 02.03.2006 року у справі "Долгова проти Росії").
Під час апеляційного розгляду, прокурор ОСОБА_5 вказав, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину за який передбачено покарання від 9 до 12 років позбавлення волі. Вказаний злочин вчинено у складі організованої злочинної групи, з корисливим мотивом, що свідчить про сталу поведінку обвинуваченого до вчинення злочинів, та в сукупності із тією обставиною, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні вказаних злочинів в період відбуття покарання у Маневицькій ВК №42 за попередніми вироками, згідно яких він був засуджений за ст. 309 КК України, офіційно не працює, дає підстави вважати про можливе подальше вчинення останнім нових злочинів та про те, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Окрім цього, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні даних злочинів повторно, на системній основі, у складі організованої групи разом із засудженими Маневицької ВК№42 та мешканцями смт. Маневичі - ОСОБА_10 та ОСОБА_9 з прямим умислом та корисливим мотивом, що свідчить про сталу поведінку обвинуваченого до вчинення злочинів.

На теперішній час у провадженні не допитано свідків та обвинувачених, не досліджено доказів, а тому існують обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом спілкування з іншими обвинуваченими щодо дачі неправдивих показань в суді, а також здійснювати як особисто, так і за їх сприяння тиск на свідків у кримінальному провадженні.

Судом першої інстанції враховано відомості про особу обвинуваченого та відсутність стримуючих факторів, а саме те, що ОСОБА_6 неодноразово судимий, не одружений, ніде не навчається, не похилого віку, не працює, тобто не має законного джерела доходів. За наведеного, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів буде достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 .

Доказів на спростування висновків суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07 серпня 2020 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3