Ухвала
Іменем України

07 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 314/2377/20

провадження № 51- 4166 впс 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора в режимі відеоконференції ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про направлення кримінального провадження № 0000581 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 192 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

установив:
До Верховного Суду в порядку ст. 34 КПК України надійшло клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про направлення кримінального провадження № 0000581 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 192 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Клопотання мотивоване тим, що розгляд вказаного кримінального провадження має здійснювати суд іншої адміністративно-територіальної одиниці, найбільш територіально наближений до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, в якому обвинувачений ОСОБА_7 обіймав посаду судді, тобто місцевий суд Запорізької області, проте це питання не було вирішено колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду. Скерувавши обвинувальний акт безпосередньо до Вільнянського районного суду Запорізької області, прокурор, на думку захисника, порушив встановлений КПК України порядок вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого та створив спір щодо підсудності вказаного кримінального провадження.
Учасникам судового провадження повідомлено про дату, час та місце розгляду клопотання. Заяв про відкладення розгляду клопотання від учасників судового провадження, які не прибули в судове засідання, не надійшло.
Керівник групи прокурорів у кримінальному провадженні, прокурор відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 в судовому засіданні в режимі відеоконференції надав пояснення, в яких повідомив, що КПК України чітко не регламентує, як визначати відстань між населеними пунктами по прямій лінії чи по автошляху. Вільнянський районний суд Запорізької області був обраний як найбільш територіально наближений до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, спір щодо підсудності кримінального провадження прокуратура не створювала. Якщо обирати суд з найбільш територіально наближених до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, до якого логістика була б зручною, можливо ще розглядати Запорізький районний суд Запорізької області або Ленінський районний суд м. Запоріжжя, які розташовані приблизно на такій самій відстані. При цьому прокурор ОСОБА_5 не визнає, що було порушено правила визначення підсудності даного кримінального провадження.
Заслухавши доповідь судді, пояснення керівника групи прокурорів у кримінальному провадженні, прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , який заперечив порушення прокуратурою правил визначення підсудності вказаного кримінального провадження, дослідивши надані суду документи та перевіривши доводи, наведені у клопотанні, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Згідно з ч. 2 ст. 32 КПК України кримінальне провадження щодо обвинувачення судді у вчиненні кримінального правопорушення не може здійснюватися тим судом, у якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді. Якщо згідно з частиною першою цієї статті кримінальне провадження має здійснюватися тим судом, у якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді, кримінальне провадження здійснює суд, найбільш територіально наближений до суду, в якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді, іншої адміністративно-територіальної одиниці (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя).
Частиною3 ст. 34 КПК України передбачено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Обґрунтовуючи необхідність задоволення клопотання, захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 покликається на те, що в даному кримінальному провадженні не було вирішено Верховним Судом відповідно до ч. 3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження № 0000581 від 26 липня 2019 року із Дніпропетровської області до місцевого суду Запорізької області, найбільш територіально наближеного до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, в якому обвинувачений ОСОБА_7 обіймав посаду судді.
Як убачається з матеріалів клопотання, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000581 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 192 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України, 29 травня 2020 року з прокуратури Дніпропетровської області надійшов до Вільнянського районного суду Запорізької області.

У відповідь на запит Верховного Суду Вільнянський районний суду Запорізької області повідомив, що 31 серпня 2020 року у підготовчому судовому засіданні постановлена ухвала судді про направлення кримінального провадження № 0000581 від 26 липня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 192 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України, до Запорізького апеляційного суду для подальшого спрямування до Касаційного кримінального суду Верховного Суду для визначення територіальної підсудності.

Як убачається з пояснень прокурора ОСОБА_5 , наданих в судовому засіданні, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000581 від 26 липня 2019 року направлено до Вільнянського районного суду Запорізької області відповідно до вимог ч. 2 ст. 32 КПК України, як до найбільш територіально наближеного до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, в якому обвинувачений ОСОБА_7 обіймав посаду судді, суду іншої адміністративно-територіальної одиниці.

Відстань між населеними пунктами для визначення найбільш територіально наближеного може різнитися залежно від обчислення за картами автомобільних шляхів чи залізничного сполучення. Тому колегія суддів вважає за правильне визначити відстань за топографічними картами по прямій лінії, яка є сталою, незалежно від типу сполучення між населеними пунктами. Водночас, питання логістики транспортного шляху (в тому числі виду транспорту) не входить до компетенції суду. В даному випадку, колегія суддів погоджується з позицією прокуратури і вважає Вільнянський районний суд Запорізької області найбільш територіально наближеним до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області в межах юрисдикції різних апеляційнийх судів.
На думку колегії суддів, з клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про направлення кримінального провадження № 0000581 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 192 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, не вбачається порушення правил територіальної підсудності даного кримінального провадження, а задоволення клопотання не сприятиме забезпеченню оперативності та ефективності кримінального провадження.

Враховуючи викладене, клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про направлення кримінального провадження № 0000581 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 192 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 32, 34 КПК України, Суд
постановив:
Клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про направлення кримінального провадження № 0000581 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 192 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3