УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0004266 від 20.08.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 205-1, ч. 2 ст. 209, ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, у провадженні СУ ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0004266 від 20.08.2015 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 205-1, ч. 2 ст. 209, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України.

Установлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інші невстановлені особи, вступили в попередню змову між собою, з метою вчинення злочинів відносно ОСОБА_11 , які полягали у вчиненні розбійного нападу, його викрадення з подальшим позбавлення волі.

Так, 31.08.2015 близько 20:00 годин ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інші невстановлені особи, кожен з яких діяв відповідно визначених у спільному злочинному умислі ролей, прибули на автомобілі марки «BMW» чорного кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_12 , на вул. Льва Толстого кут вул. Новосельського в м. Одеса та почали чекати появи ОСОБА_11 .

Після прибуття ОСОБА_11 приблизно о 20:05 годині до вказаної адреси, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інші невстановлені особи, діючи умисно, з корисливим мотивом, несподівано вийшовши із автомобілю підбігли до ОСОБА_11 та з метою здійсненнярозбійного нападу та його викрадення почали завдавати останньому тілесні ушкодження, які виразились у нанесенні численних ударів руками та ногами по всьому тілу.

Вживаючи заходів до захисту себе від нападу ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інших невстановлених осіб, ОСОБА_11 зумівши вирватись із оточення побіг в сторону вул. Градоначальницької в м. Одесі, де автомобіль марки «BMW» чорного кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_6 із іншими невстановленими особами перегородили ОСОБА_11 шлях, а останній оббігши вказаний автомобіль та продовжуючи убігати від нападників, намагався потрапити до магазину «Честор», що знаходився за адресою: м. Одеса, пров. Каретний, 17.

Однак, підбігши до дверей вказаного магазину, ОСОБА_5 , заблокував йому вхід до та почав утримувати ОСОБА_11 за шию ззаду, чекаючи на допомогу інших співучасників ОСОБА_6 та інших невстановлених осіб.

У цей час з автомобіля марки «BМW» чорного кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який зупинився на проїзній частині біля магазину «Честор», вибіг ОСОБА_6 та інші невстановлені особи, які разом з ОСОБА_5 з метою обмеження можливості чинити їм опір та заволодіння майном почали наносити йому численні удари руками по всьому тілу, а ОСОБА_6 , тримавши у правій руці предмет, ззовні схожий на пістолет та направивши його ствол в область обличчя ОСОБА_11 , пригрозив останньому спричинити тілесні ушкодження із використанням вказаного предмету (зброї).

Подолавши супротив ОСОБА_11 , шляхом погрози застосування предмету, ззовні схожого на пістолет та діючи у відповідності до розподіленої ролі ОСОБА_6 , після схову пістолету за пояс штанів, почав утримувати ОСОБА_11 , обхопивши його тіло ззаду, а інша невстановлена особа, діючи з корисливих мотивів нанесла декілька ударів в обличчя ОСОБА_11 та заволоділа його сумкою чорного кольору, в якій знаходились особисті речі, документи та матеріальні цінності належні останньому.

У той же час, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами, відповідно до розподілених ролей, перебуваючи з іншої сторони від потерпілого ОСОБА_11 , наніс йому декілька ударів в область обличчя та ривком вихопив з правої руки ОСОБА_11 мобільний телефон марки «Iphone 5», чорного кольору, вартістю 6000 гривень, поклавши останній до правої кишені одягнених шортів.

Таким чином, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інші невстановлені особи, діючи за попередньою змовою між собою вчинили розбійний напад на ОСОБА_11 з метою заволодіння його майном із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, спричинивши останньому майнову шкоду на загальну суму 23 729 гривень.

Продовжуючи свій злочинний намір, переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інші невстановлені особи, 31.08.2015 приблизно о 20:15 годині, перебуваючи біля входу до магазину «Честор», що знаходився за адресою: м. Одеса, пров. Каретний, 17, наносячи чисельні удари руками та ногами ОСОБА_11 , а також подолавши його супротив, шляхом погрози ОСОБА_13 застосування предмету, ззовні схожого на пістолет, повалили його на землю.

Після чого, відповідно до розподілених ролей, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інші невстановлені особи схопивши ОСОБА_11 за руки та за ноги, примусово поклали його до багажника автомобіля марки «BМW» чорного кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_2 проти його волі і небажання знаходитись у вказаному місці почали утримувати у багажному відділенні зазначеного автомобіля, чим в такий спосіб незаконно позбавили його волі.

У подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інші невстановлені особи, на вказаному автомобілі марки «BМW» чорного кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , того ж дня, приблизно об 21:00 годині привезли потерпілого ОСОБА_11 на територію виробничо-складської бази за адресою: АДРЕСА_1 , де помістили потерпілого до нежитлового приміщення - боксу та почали його там утримувати проти його волі, позбавивши його можливості вільно залишити вказане місце, чим позбавили потерпілого волі протягом тривалого часу, тобто у період з 21:00 годин 31.08.2015 до 01:00 годин 01.09.2015.

Під час незаконного утримання потерпілого ОСОБА_11 у вказаному боксі, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інші невстановлені особи, з метою примушення останнього передати їм розписку про отримання у потерпілого грошових коштів іншою особою та правовстановлюючі документи на нерухоме майно, руками та металевими прутами предметами наносили численні удари по всьому тілу потерпілого ОСОБА_11 , а також погрожували застосуванням зброї, прикладаючи пістолет невстановленого зразку до його голови.

У результаті нанесених численних ударів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами, потерпілому ОСОБА_11 , нанесено тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів поперечних відростків 2-4 поперекових хребців зліва, забійні рани голови, підкірні гематоми верхньої губи, задньої поверхні тулуба та стегон, що згідно правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

У подальшому, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інші невстановлені особи, досягнувши своєї мети, отримавши від потерпілого ОСОБА_11 розписку про отримання у нього грошових коштів іншою особою, вивезли його на автомобілі марки «BМW» чорного кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , до центру міста Одеси, де залишили його.

Так, 29.07.2020, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було проведено обшук у квартирі, в якій мешкає ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон фірми «НТС Т328Р» чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_3 , із сім картою «Інтертелеком»; мобільний телефон фірми «Meizu M5700» сірого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_4 ІМЕІ 2: НОМЕР_5 ; мобільний телефон фірми «Mobiado 712» чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_6 ; флеш накопичувач «Transcend» №А512992730 в корпусі сріблого кольору; флеш накопичувач «Rally 2» №Е257522LG.

За результатами проведення огляду вказаних вилучених речей встановлено, що вони мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, та містять відомості, які мають доказове значення, у зв`язку з чим, мають бути визнані в якості речових доказів, та долучені до матеріалів вказаного кримінального провадження, у зв`язку з чим, з метою проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання без його участі. Власник майна про дату та час розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає поверненню з наступних підстав.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Слідчим суддею встановлено, що подане стороною обвинувачення клопотання про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Так, стороною обвинувачення, при складанні клопотання про накладення арешту на майно, не дотримані вимоги ч. 2 ст. 171 КПК України, оскільки у клопотанні не зазначені підстави і мета відповідно до положень статті 170 цього Кодексу, та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Крім того, сторона обвинувачення у клопотанні зазначає, що на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було проведено обшук у квартирі, в якій мешкає ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з тим, з клопотання, а також долучених в обґрунтування матеріалів, не вбачається яке відношення ОСОБА_14 має до кримінального провадження, в рамках якого звертаються з клопотанням про арешт майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Стороною обвинувачення не зазначено та необґрунтовано, що вилучене в ході проведення обшуку майно відповідає хоча б одному із вищевказаних критеріїв, відсутнє також обґрунтування необхідності накладення арешту на зазначене майно, що позбавляє можливості перевірити відповідність вилученого майна категорії речових доказів. Сторона обвинувачення в клопотанні лише формально посилається на норми кримінального процесуального законодавства.

На підставі викладеного, враховуючи необґрунтованість та вищевказані недоліки клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених в ухвалі слідчого судді недоліків, з встановленням відповідного процесуального строку.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0004266 від 20.08.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 205-1, ч. 2 ст. 209, ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1