Справа № 463/8705/20
Провадження № 1-кс/463/6588/20
У Х В А Л А
про скасування арешту майна

23 грудня 2020 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , його представника - адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в :

адвокат ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 08.12.2020 року у кримінальному провадженні за № 0001046 від 14.09.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366, ч.3 ст.362, ч.1 ст.212 КК України, а саме: просить скасувати арешт на транспортний засіб марки «Volvo» моделі «FH 13.460», р.н. НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ), з напівпричепом р.н. НОМЕР_3 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 ), які належать ОСОБА_3 .

Клопотання мотивує тим, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 08.12.2020 року, задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно, в тому числі і на транспортний засіб марки «Volvo» моделі «FH 13.460», р.н. НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ), з напівпричепом р.н. НОМЕР_3 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 ), які належать ОСОБА_3 . Вважає, що накладений арешт на майно є необґрунтованим і підлягає скасуванню. У клопотанні про накладення арешту на майно слідчий зазначає, що ним проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за фактом умисного внесення службовими особами відділу митного оформлення МП «Яворів» Галицької митниці ДМС недостовірних відомостей до офіційних документів, шляхом проставлення відтиску особистих митних забезпечень на двох різних між собою пакетах документів, щодо ввезення на митну територію України одним і тим же транспортним засобом марки товарів, що могло спричинити тяжкі наслідки у виді ненадходження до бюджету обов`язкових платежів. Однак, при вирішенні питання про накладення арешту на транспортний засіб, слідчим суддею не враховано, що такий не має відношення до кримінального провадження та ОСОБА_3 не є стороною кримінального провадження. ФОП « ОСОБА_3 » в даному випадку діє, як перевізник, та здійснює виключно доставку товару з одного місця в інше і не має відношення до оформлення товаросупровідних документів. Всі доводи слідчого щодо необхідності накладення арешту на майно не знайшли свого підтвердження при огляді транспортного засобу. У зв`язку з наведеним, просить клопотання про скасування арешту майна задовольнити.

Власник майна ОСОБА_3 та його представник - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали з підстав наведених у такому, просять клопотання про скасування арешту майна задовольнити.

Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні відносно клопотання заперечив, зазначив, що транспортний засіб з напівпричепом визнані у кримінальному провадженні речовими доказами у розумінні ст.98 КПК України та були знаряддям вчинення кримінального правопорушення. Просить відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання про скасування арешту майна та оглянувши матеріали клопотання про накладення арешту на майно, додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

В провадженні Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001046 від 14.09.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366, ч.3 ст.362, ч.1 ст.212 КК України.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 08.12.2020 року, накладено арешт у кримінальному провадженні за № 0001046 від 14.09.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366, ч.3 ст.362, ч.1 ст.212 КК України на наступне майно, яке було вилучено 04.12.2020 року під час проведення огляду, а саме: відривний листок «CarnetTir» XN82941857 від 02.12.2020 року; CMR (міжнародна транспортна накладна) № 0119033 з відтиском штампу ОНП працівника митного поста «Яворів» № 104; invoice #0212/sk/2020dd від 02.12.2020 року у 9 примірниках; електронну декларацію ДКД-ЕЕ№UA100000.2020.948993 від 04.12.2020 року у 2 примірниках; мобільний телефон марки «Xiaomi» ІМЕІ: НОМЕР_5 та ІМЕІ: НОМЕР_6 в чохлі, який належить ОСОБА_7 ; транспортний засіб марки «Volvo» моделі «FH 13.460», р.н. НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ), з напівпричепом р.н. НОМЕР_3 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 ), які належать ОСОБА_3 .

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст.1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Як встановлено слідчим суддею, однією з підстав накладення арешту на транспортний засіб було те, що транспортний засіб є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що також підтверджено слідчим під час судового розгляду.

За період дії ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно, орган досудового розслідування мав можливість та був зобов`язаний оглянути транспортні засоби, встановити достовірно чи дійсно на них збереглися сліди або інші відомості, які можуть бути використанні як доказ у кримінальному провадженні, та відповідно за наявності підстав вилучити такі сліди або інші відомості, ініціювати проведення експертизи та інших слідчих чи процесуальних дій. Разом з тим, слідчим жодних документів на підтвердження зазначених обставин слідчому судді не представлено.

Подальше утримання транспортного засобу під арештом не вбачається за доцільне, оскільки порушує баланс між втручанням у права та свободи особи і потребами досудового розслідування. Слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у право власності та подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження суперечить вимогам ч.3 ст.132 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданнями цього кримінального провадження, тривалість досудового розслідування, під час якого власник майна ОСОБА_3 позбавляється можливості користуватися своїм майном, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, а саме, слід частково скасувати арешт на майно в частині заборони користування ОСОБА_3 належним йому транспортним засобом марки «Volvo» моделі «FH 13.460», р.н. НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ), з напівпричепом р.н. НОМЕР_3 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 ), зобов`язавши слідчого повернути власнику у користування зазначені транспортні засоби.

Керуючись ст.ст.170, 171, 173, 174, 305-307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

клопотання адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Частково скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 08.12.2020 року, а саме, скасувати арешт на транспортний засіб марки «Volvo» моделі «FH 13.460», р.н. НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ), з напівпричепом р.н. НОМЕР_3 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 ), що належить ОСОБА_3 , в частині користування вказаним майном, без права на відчуження.

В іншій частині ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 08.12.2020 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0001046 від 14.09.2020 року - залишити без змін.

Зобов`язати уповноваженого слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові повернути ОСОБА_3 у користування належне йому майно, а саме: транспортний засіб марки «Volvo» моделі «FH 13.460», р.н. НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ), з напівпричепом р.н. НОМЕР_3 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 ).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1