справа № 208/2147/20
№ провадження 1-кс/208/1258/20
УХВАЛА
Іменем України

16 липня 2020 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000659 від 01.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

встановив:

Слідчий ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із вказаним погодженим з прокурором ОСОБА_4 клопотанням, в якому прохає:

- накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: житловий будинок загальною площею 68,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , вартість якого становить 214 719 грн.; з метою відшкодування матеріальних збитків, а також для забезпечення виконання вироку в частині цивільного позову та накладення майнових стягнень, конфіскації майна за вироком суду.

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, надав слідчому судді клопотання про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, прохав клопотання про арешт майна задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, надав слідчому судді клопотання, згідно якого, вважав за можливе розглянути клопотання слідчого про арешт майна за її відсутності.

Власник ОСОБА_5 не з`явилась, не надала до суд заяву про розгляд клопотання без своєї участі, не заперечувала, щодо задоволення клопотання.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слідчий суддя враховує, що сторона обвинувачення на власний розсуд розпорядилася правом підтримати заявлене клопотання без своєї особистої участі, у письмовій формі та з документальним підтвердженням.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Клопотання вмотивоване тим, що 23.03.2020, приблизно о 11.00 год., ОСОБА_5 , перебувала в квартирі за місцем мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , так як ОСОБА_5 , за усною домовленістю із ОСОБА_6 , здійснювала нагляд за останньою, у зв`язку із похилим віком та станом здоров`я ОСОБА_6

23.03.2020, приблизно о 11.50 год. стан здоров`я ОСОБА_6 різко погіршився, у зв`язку із чим останній викликано швидку медичну допомогу та госпіталізовано до Кам`янської міської лікарні № 7, при цьому ОСОБА_5 супроводжувала ОСОБА_6 до лікарні. Помістивши ОСОБА_6 до лікарні, у ОСОБА_5 раптово виник прямий злочинний умисел, направлений на крадіжку майна, яке знаходилось в квартирі ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , так як ОСОБА_5 достовірно знала про те, що за місцем мешкання ОСОБА_6 не має сторонніх осіб, а також у ОСОБА_5 були ключі від вказаної квартири.

23.03.2020, приблизно о 13.00 год., (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 з метою реалізації свого злочинного умислу, прийшла до квартири АДРЕСА_3 , де мешкала ОСОБА_6 , при цьому за допомогою ключів, які були в наявності у ОСОБА_5 , остання відчинила двері та таким чином опинилась в приміщенні зазначеної квартири. Перебуваючи в приміщенні вищезазначеної квартири, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій прямий умисел, спрямований на викрадення будь-якого майна, що має матеріальну цінність, діючи умисно, таємно, із корисливого мотиву, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій, та розуміючи, що вона здійснює безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, 23.03.2020, приблизно о 13.00 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), викрала майно, що належало ОСОБА_6 , а саме:

- грошові кошти в сумі 51 750 грн.;

- грошові кошти в сумі 2000 доларів США, що в еквіваленті на національну валюту України становить 56 225, 2 грн.;

- мобільний телефон «Nokia 2330c-2» imei: НОМЕР_1 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/460 від 23.04.2020, становить 170 грн.;

- мобільний телефон «Nomi i184», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/460 від 23.04.2020, становить 255 грн.;

- конвекційний обігрівач «Saturn ST-HT3004K», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/460 від 23.04.2020, становить 410 грн.;

- тепловентилятор «Startex», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/460 від 23.04.2020, становить 141,67 грн.;

- електричну піч «Saturn ST-EC10702», вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/460 від 23.04.2020, становить 1010, 65 грн.;

- обручку, виготовленої із золота 583 проби, вагою 7 грамів, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/460 від 23.04.2020, становить 10107,51 грн.,

тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 120 070 гривень 03 копійок.

Заволодівши викраденим ОСОБА_5 з місця злочину зникла, викраденим розпорядилася на власний розсуд.

Протиправними діями ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_6 завдано майнової шкоди на загальну суму 120 070 гривень 03 копійок, що являється значною шкодою, так як відповідно до примітки 2 ст. 185 КК України, значна шкода визнається із врахуванням матеріального становища потерпілого та якщо йому спричинені збитки на суму від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), що завдала значної шкоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

15.07.2020 ОСОБА_5 повідомлено про п ідозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 08.04.2020 №206367237, за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано наступне нерухоме майно: житловий будинок загальною площею 68,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; квартира, загальною площею 33,3 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_4 ; квартира, загальною площею 29,1 кв. м., розташована за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідно до довідки «Правобережної товарної біржі» вартість нерухомого майна, що перебуває у власності ОСОБА_5 становить:

-Домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 214 719 грн.;

-Квартира за адресою: АДРЕСА_4 218415 грн.;

-Квартира за адресою: АДРЕСА_5 264956 грн.

З метою відшкодування матеріальних збитків, які були завдані потерпілій ОСОБА_6 підозрюваною ОСОБА_5 на загальну суму 56 225, 2 грн, а також для забезпечення виконання вироку в частині цивільного позову та накладення майнових стягнень, конфіскації майна за вироком суду є необхідність у накладені арешту на вищезазначене нерухоме майно, що належить ОСОБА_5 .

Необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.

На думку слідчого, предмет клопотання відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, є речовим доказом та має доказове значення для встановлення фактичних обставин події кримінального правопорушення. Метою застосування арешту відносно предмету клопотання є запобігання можливості його приховування, знищення, пошкодження, псування, перетворення чи відчуження.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, кримінального провадження, приходить до наступного:

Ст.ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

Європейський Суд з прав людини в контексті вищевказаних положень, у своєму рішенні від 07.07.2007 року у справі «Смирнов проти Росії» вказав, що невизначене формулювання обсягу обшуку дало органу влади па власний розсуд вирішувати, які матеріали підлягають вилученню, що призвело до вилучення, крім документів, які стосуються справи, деяких особистих речей. ЄСПЛ зазначив, що відсутність вказівки на конкретну мету обшуку є порушенням ст. 6 Конвенції. Аналогічна позиція ЄСПЛ міститься в рішенні від 15.07.2003 року у справі «Ернст та інші проти Бельгії», де вказано, що ордер на проведення обшуку не містив інформації щодо мети проведення обшуку та про предмети, що підлягають вилученню. Таким чином, слідчих було наділено широкими повноваженнями, обшуки не були пропорційними.

Частина перша ст. 16 КПК України імперативно встановлює, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Право власності, згідно із Цивільним кодексом України , є поєднанням права володіння, користування та розпоряджання. Відповідно, визначення поняття арешту у ч. 1 ст. 170 КПК свідчить про його спрямованість саме на тимчасове обмеження права власності у всій його повноті або ж частково. Цією нормою визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Згідно із положенням ч. 5 ст. 173 КПК в ухвалі про арешт майна має бути прописано, в якій саме частині обмежується право власності: заборона, обмеження розпоряджатися або користуватися майном.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до тексту клопотання слідчим зазначено, що з метою відшкодування матеріальних збитків, які були завдані потерпілій ОСОБА_6 підозрюваною ОСОБА_5 на загальну суму 56 225, 2 грн, а також для забезпечення виконання вироку в частині цивільного позову та накладення майнових стягнень, конфіскації майна за вироком суду є необхідність у накладені арешту на вищезазначене нерухоме майно, що належить ОСОБА_5 .

Необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.

Одним важливих критерієм накладення арешту на майно в є співмірність вартості майна, яке належить арештувати, з розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана особою.

Крім того відповідно до абзацу 2 пункту 4 частини 2 статті 171 КПК України до клопотання мають бути подані оригінали або копії документів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує свої доводи, так в порушені вимог слідчим не надано документів на підтвердження викладених обставин, відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000569 від 01.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, слідчим доданий:

-витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження

-протокол допиту потерпілого від 01 квітня 2020 року за номером кримінального провадження № 0000569 ОСОБА_6 ;

-додано заяву ОСОБА_5 ;

-додано протокол огляду предмету, від 03.04.2020 р.,

-Протокол огляду місця події, від 03.04.2020 року;

-Протокол допиту свідків від 27.04.2020 року, протокол допиту потерпілого від 26.06.2020 року;

-Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 08.04.2020 №206367237;

-Копією цивільного позову в порядку ст.ст. 31,127-129 КПК України.

Таким чином, встановлено, що за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано наступне нерухоме майно: житловий будинок загальною площею 68,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; квартира, загальною площею 33,3 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_4 ; квартира, загальною площею 29,1 кв. м., розташована за адресою: АДРЕСА_5 .

Крім того, підозрюваною на стадії досудового розслідування добровільно повернуто частину заявленого як викраденого майна потерпілої особи, що підтверджено протоколом огляду предметів від 03.04.2020 року та їх вилучення, заявою ОСОБА_5 про добровільну видачу викраденого майна

В той же час, в клопотанні не наведено яка майно не повернуто, оцінку його вартості, експертного висновку.

Також, на час розгляду даного клопотання, до матеріалів не долучено ні протоколу допиту потерпілої особи яка б висловлювала намір на пред`явлення позовних вимог до ОСОБА_5 , так і самого позову, який би підтвердив наявність підстав для застосування арешту належного підозрюваній нерухомого майна.

А тому враховуючи, що матеріали клопотання не містять підтверджень наявності позовних вимог або наміру на його заявлення з боку потерпілої сторони, що ч. 3 ст. 185 КК України, не містить за санкцією статті покарання у виді конфіскації майна, та що підозрюваною на стадії досудового слідства в більшій частині повернуто викрадене у потерпілої особи майно , а залишкова вартість майна яке не повернуто не підтверджено, а тому клопотання є таким що не підлягає задоволенню.

Таким чином, слідчий суддя, вивчивши матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, дійшов висновку про задоволення клопотання.

Керуючись ст. 36, 131-132, 170-171, 173 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000659 від 01.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1