Номер провадження 1-кп/201/1073/2020
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18- а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 жовтня 2019 року за № 0002704 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Москва Російської Федерації, із повною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 29 жовтня 2014 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, звільненого на підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбування покарання з випробуванням на 2 роки;

- 14 грудня 2015 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, із застосуванням ч. 1, 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі,

- звільненого на підставі ухвали Синельніковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2017 року відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк покарання 7 місяців 1 день;

- 27 квітня 2020 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 6 місяців арешту,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2019 року приблизно о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 разом із знайомою ОСОБА_5 перебував на лавочці біля будинку № 12 по проспекту Героїв в м. Дніпрі, з якою вживав алкогольні напої та спілкувався. Далі, ОСОБА_6 скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, відволіклась і не спостерігала за його діями, побачив у її гаманці, що лежав на лавочці, грошові кошти в сумі 600, 00 гривень та визначив їх об`єктом свого злочинного посягання.

Далі, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи умисно, повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, правою рукою взяв грошові кошти в розмірі 600 гривень із гаманця ОСОБА_5 та поклав їх до правої кишені своїх штанів, після чого з викраденим майном, покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 600, 00 гривень.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю і суду показав, що 23 жовтня 2020 року приблизно о 18 годині 30 хвилин знаходився на лавочці біля житлового будинку АДРЕСА_2 , із малознайомою ОСОБА_5 , з якою спілкувався та вживав алкогольні напої. При цьому, потерпіла ОСОБА_5 знаходилася у стані алкогольного сп`яніння, відволіклась і не спостерігала за його діями, в цей момент він побачив на лавочці гаманець потерпілої в якому знаходилися грошові кошти, які він вирішив вкрасти. З цією метою, він переконавшись, що потерпіла не спостерігає за його діями, взяв з гаманця грошові кошти у розмірі 600 гривень і сховав їх в кишеню одягнутих на ньому брюк, та покинув місце злочину. В подальшому викрадені грошові кошти витратив на особисті потреби.

При цьому не оспорював ні обставини скоєння ним правопорушення, що інкримінується, ні розмір викрадених грошових коштів, ні вину. В скоєному щиро розкаявся та просив суворо не карати.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а так само визнав всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показами обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_4 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинено обвинуваченим дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і ОСОБА_4 винний у його вчиненні, так як він, умисними діями, вчинив таємне, повторне викрадення чужого майна (крадіжку), тому він підлягає покаранню за вчинення такого кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, у томі числі, і за умисні корисливі злочини, судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується із позитивної сторони, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , наведену вище, суд вважає, що останньому має бути призначене покарання у вигляді арешту в межах строку, передбаченого санкцією частини 2 статті 185 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Під час судового розгляду встановлено, що відносно ОСОБА_4 27 квітня 2020 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська ухвалений вирок, згідно якого останньому за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України призначене покарання у вигляді 6 місяців арешту. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишено без змін. Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з 14 лютого 2020 року, зарахувавши у строк покарання термін попереднього ув`язнення за правилами ч. 1 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню арешту.

Таким чином, після постановлення вироку Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська від 27 квітня 2020 року, судом встановлено, що ОСОБА_4 винен ще і у вчиненні зазначеного у даному вироку злочину, вчиненому ним до постановлення наведеного вище вироку.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього кодексу.

Отже, за наведених вище обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання відповідно до правил ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим призначеним за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2020 року.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, речові докази відсутні.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370-374, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) місяців арешту.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком більш суворим покаранням призначеним за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2020 року остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 6 (шести) місяців арешту, із відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.

В строк остаточного покарання, призначеного ОСОБА_4 за сукупністю злочинів, зарахувати частково відбуте останнім покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2020 року, у зв`язку із чим, строк відбування покарання рахувати з 14 лютого 2020 (дати початку попереднього ув`язнення), зарахувавши у строк покарання термін попереднього ув`язнення за правилами ч. 1 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню арешту.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцятиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка утримується під вартою, у той же строк з дня отримання копії вироку.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий - суддя ОСОБА_1