Справа № 585/432/20
Провадження № 1-кп/577/85/21
У Х В А Л А
"21" січня 2021 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Конотоп клопотання ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.3 ст.292, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України про повернення застави у кримінальному провадженні за № 0000616 від 07 вересня 2019 року,

Встановив:

Від обвинуваченого ОСОБА_6 до суду надійшло клопотання про повернення застави, внесеної 11 вересня 2019 року ОСОБА_10 на спеціальний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області у розмірі сто дев`яносто дві тисячі сто гривень, у цьому кримінальному провадженні, визначеної на підставі ухвали слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10 вересня 2019 року.

На обґрунтування клопотання зазначив, що 10 вересня 2019 року ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області відносно нього, як відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 292, ч..3 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, а строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначено до 05 листопада 2019 року до 23 год 30 хв включно. Вказаною ухвалою, крім того, визначено заставу у розмірі 100 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що складає 192100 гривень та, у разі внесення застави, на підставі ст. 194 КПК України покладено на нього строком до 05 листопада 2019 року включно процесуальні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду на першу вимогу; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим, прокурором. 11 вересня 2019 року ОСОБА_10 , його матір`ю була внесена застава в розмірі 192100 гривень. Отже, з цього часу відносно нього у даному кримінальному провадженні почав діяти альтернативний запобіжний захід - застава, визначений ст. 182 КПК України, під час дії якого питання про звернення застави в дохід держави не вирішувалось, клопотань від прокурора до слідчого судді не надходило, суд за власного ініціативою не розглядав даного питання, а тому на підставі ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу, а відповідно ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу. 30 квітня 2020 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області у підготовчому судовому засіданні призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відношенні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених за ч.3 ст. 292, ч..3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України , відносно ОСОБА_6 будь-який із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України і, зокрема, застава, яка передбачена ст. 182 цього Кодексу , не обиралися.

Таким чином, строк дії запобіжного заходу відносно нього закінчився і запобіжний захід у виді застави припинив свою дію.

У зв`язку із безпідставністю подальшого знаходження грошових коштів ОСОБА_10 на депозитному рахунку Державної судової адміністрації України, клопотання просить задовольнити.

Вказане клопотання в судовому засіданні підтримують обвинувачені, захисники, представник потерпілого покладається на розсуд суду, прокурор заперечив проти заявленого клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 , вказуючи на те, що строк дії застави не закінчився і підстави для її повернення відсутні.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Тобто, застава забезпечує виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків . Обов`язки підозрюваного, обвинуваченого визначені в частині 7 статті 42 КПК України, зокрема, це прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду. Ці обов`язки покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, виходячи з його процесуального статусу - статусу підозрюваного, обвинуваченого. Строк дії цих обов`язків співпадає з часом перебування особи у статусі підозрюваного, обвинуваченого та їх виконання не залежить від застосування до підозрюваного запобіжного заходу (крім обов`язків, передбачених пунктом 2 частини 7 статті 42 КПК України).

Відповідно до положень ч.6, 7 ст. 182 КПК України, з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави. У випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Пунктом 2 частини 7 статті 42 КПК України окремо визначено обов`язок підозрюваного, обвинуваченого виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Ці обов`язки визначені пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК України та покладаються на підозрюваного, обвинуваченого слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, за умови доведення прокурором наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, з метою необхідності запобігання цим ризикам (частина 5 статті 194 КПК України). Такі обов`язки покладаються на строк не більше двох місяців, який може бути продовжений (частина 7 статті 194 КПК України).

У першу чергу, слід звернути увагу на природу процесуальних обов`язків, які покладаються на обвинуваченого в порядку ст. 194 КПК України. Вони є доповненням до будь-якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою. Такі обов`язки не мають самостійного характеру. Це допоміжний захід процесуального примусу, спрямований на зменшення ризиків кримінального провадження, наявність яких установлена під час розгляду питання про обрання запобіжного заходу.

Характерною рисою є строковість цих заходів. Це означає, що обов`язки, покладені на обвинуваченого у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу, виникають із моменту прийняття відповідного процесуального рішення слідчим суддею, судом (ухвали) або настання певної умови (внесення застави як альтернативного запобіжного заходу).

Відповідно до частини сьомої статті 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

В силу ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Тобто, з моменту внесення застави обвинувачений є особою, відносно якої у кримінальному провадженні застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Нормами Кримінального процесуального кодексу України, зокрема ст. 182, не передбачено обмеження строку дії у часі ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді застави. Іншими положеннями також не визначено.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 368 КПК України як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження вирішується судом при ухваленні вироку за наслідками судового розгляду кримінального провадження.

Таким чином, обраний запобіжний захід підозрюваному на досудовому розслідуванні , а на даний час обвинуваченому ОСОБА_6 , у вигляді застави, продовжує діяти до підстав, визначених ст.ст.203,368 КПК України з початку внесення застави і відповідатиме меті застосування - забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Так, дійсно, строк дії обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді ,на ОСОБА_6 , закінчився, питання про їх продовження не заявлялося, а тому, відносно нього діє загальний обов`язок , закріплений ч. 7 п 1 ст. 42 КПК України.

Окрім того, системний аналіз ст. 182 КПК України приводить суд до висновку про те, що з питанням про повернення застави має право звернутися особа, яка її внесла.

З доданих до клопотання матеріалів вбачається, що застава за ОСОБА_6 була внесена ОСОБА_10 ,однак з клопотанням до суду звертається обвинувачений ОСОБА_6 .

З огляду на викладене суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст.176,182,202,203,368,372 КПК України, суд -

Постановив:

В задоволенні клопотання ОСОБА_6 про повернення застави, внесеної ОСОБА_10 11 вересня 2019 року на спеціальний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області у розмірі сто дев`яносто дві тисячі сто гривень, визначеної на підставі ухвали слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10 вересня 2019 року , відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3