Справа № 344/1900/21
Провадження № 1-кс/344/776/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддяІ вано-Франківськогоміського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшиого слідчого відділу розслідування особливо важливих злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про застосуванняз апобіжного заходу у вигляді триманняпі двартою у межах кримінального провадження, внесеного 07.08.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000047 відносно :

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , розлученого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , із середньою спеціальною освітою, українця, громадянина України, раніше судимого 24.07.2019 вироком Новоайдарського районного суду Луганської області за ч. 4 ст. 407 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавленням волі на підставі ст.75 КК України звільнено відбування покарання з іспитовим терміном 1 (один) рік, учасник АТО, депутатом не є, має на утримані неповнолітнього сина, у військовому званні «молодший сержант».

- за підозрою у вчиненнікримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 КК, ч. 1 ст. 361, ч. ч. 1,2 ст. 200, ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И ЛА:
Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилається на те, щопочинаючи з Слідчим управлінням ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000047, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 КК, ч. 1 ст. 361, ч.ч. 1,2 ст. 200, ч. 2 ст. 185 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 уклавши контракт строком на 3 (три) роки для проходження військової служби за контрактом в Збройних Силах України та 12.03.2018 будучи зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог
ст.ст. 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України,будучи раніше судимим за злочин проти встановленого порядку несення військової служби (військовий злочин), в період відбуття іспитового строку вчинив корисливі кримінальні правопорушення за наступних обставин.
Так,12.07.2020 близько 06.40 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в одному із пасажирських вагонів в складі військового ешелону, який здійснював транспортування особового складу та техніки військової частини НОМЕР_1 із зони ООС в постійне місце дислокації військової частини, що у
АДРЕСА_3 , та який на той час рухався повз смт Миропіль Романівського району Житомирської області, діючи умисно, з корисливих спонукань, таємно викрав мобільний телефон потерпілого ОСОБА_7 марки «ХіaomiRedmis2 Вlue» із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», вартістю 2000 грн. та з метою незаконного втручання в роботу встановленого в оперативній системі вказаного мобільного телефону мобільногододатку «Приват 24» АТ КБ «Приватбанк», використовуючи встановлену в цьому додатку функцію «забули пароль», змінив пароль входу до ньогота вчинив несанкціоноване втручання до всіх банківських карткових рахунків потерпілого, тим самим отримав над ними повний контроль, що призвело до витоку інформації про рух коштів по банківських карткових рахунках АТ КБ «Приватбанк», які належать ОСОБА_7 .
Надалі, ОСОБА_5 в період з 12 по 26 липня 2020 року, отримавши несанкціонований доступ до всіх банківських карткових рахунків отерпілого через встановлений у вказаному мобільному телефоні додаток «Приват24» АТ КБ «Приватбанк», діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами потерпілого, що знаходились на його банківських карткових рахунках, створив підроблені електронні доручення на переказ грошових коштів в загальній сумі104 547, 54 грн. із накопичувального та кридитного карткових рахунків потерпілого на рахунок, карта від якого знаходилась при ОСОБА_7 та яку він надалі, шляхом зловживання довірою, отримав у останнього та таємно розпорядитися наявними на ній, переказаними ним же, грошовими коштами на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_5 22.07.2020, в період часу з 20.18 год. по
20.22 год., перебуваючи за адресою розташування банкомату АТ КБ «Приватбанк»: м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 99, діючи умисно та повторно, використовуючи функцію «зняття грошових коштів без карти» та від сканувавши QR-код через додаток «Приват 24» АТ КБ «Приватбанк» на дисплеїв казаного банкомату, здійснив три операції по зняттю грошових коштів із накопичувального карткового рахунку АТ КБ «Приватбанк»,що належить ОСОБА_7 , на загальну суму 11006 грн., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 11006 грн.
У вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , розлучений, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , із середньою спеціальною освітою, українець, громадянинУкраїни, раніше судимий 24.07.2019 вироком Новоайдарського районного суду Луганської області за ч. 4 т. 407 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі (на підставі ст.75 КК України звільнено відвідбування покарання з іспитовим терміном 1 (один) рік, учасник АТО, депутатом не являється, у військовомузванні «молодший сержант».
05 лютого 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 КК, ч. 1 ст. 361, ч.ч. 1,2 ст. 200, ч. 2 ст. 185 КК України.
Обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: відомостями, які містяться в протоколі допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколах допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протоколах огляду інформації, наданої АТ КБ «Приватбанк» в ході здійснення санкціонованих тимчасових доступів до речей та документів, довідкою УОТЗ ГУНП в Івано-Франківській області про аналіз технічної інформації мобільних з`єднаньта іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, за вчинення якого передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:
- п. 1 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років та він усвідомлює про неминучість покарання;
- п. 3 - незаконно впливати на потерпілого та свідків, так як йому можуть бути відомі їхні анкетні дані та він може змушувати їх змінити свої покази на неправдиві з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин;
- п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 будучи раніше судимим за злочин проти встановленого порядку несення військової служби (військовий злочин), в період відбуття іспитового строку вчинив нові злочини проти власності, злочини у сфері господарської діяльності та злочин у сфері використання електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), систем та коп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку і з метою отримання засобів для існування може продовжити свою злочинну діяльність, що характеризує вказану особу як таку яка на шлях виправлення та перевиховання не стає.
Суть терміну «обґрунтована підозра» полягає в існуванні фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Яку саме підозру слід вважати обґрунтованою залежить від обставин справи.
В свій час, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Враховуючи наведені ризики, репутацію підозрюваного, тяжкість вчиненого злочинута його наслідки,вбачається неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, як тримання під вартою.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав викладених в ньому, просив клопотання задоволити.
В судовому засіданні захисник підозрюваного клопотання заперечив, оскільки вважає, що наведені прокурором ризики не є доведеними, просив врахувати характеризуючи особу підозрюваного дані, наявність у нього міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, його стан здоров`я, має на утримані неповнолітнього сина ОСОБА_11 , та застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.
Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисників, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.
Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

05 лютого 2021 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 КК, ч. 1 ст. 361, ч. ч. 1,2 ст. 200, ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bonafide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 КК, ч. 1 ст. 361, ч. ч. 1,2 ст. 200, ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім цього, прокурором частково доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Однак прокурором всупереч ч. 1 ст. 183 КПК України не доведено можливість застосування найсуворішого заходу у вигляді тримання під вартою з врахуванням обставин даної справи.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник вказав, що підозрюваний має постійне місце проживання, на утриманні має неповнолітнього сина . А тому, слідчий суддя приходить до переконання, що цілодобовий домашній арешт забезпечить запобігання ризикам, вказаним прокурором.

Вирішуючи дане клопотання, враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 , зазначеного злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, майновий стан, наявність постійного місця проживання,на утриманні неповнолітня дитина, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 ,
Частиною 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задоволити частково та застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на неї додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження. Разом з тим не вбачається підстав, для застосування нічного домашнього арешту, як просила сторона захисту, оскільки ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за злочин проти встановленого порядку несення військової служби (військовий злочин), в період іспитового строку вчинив корисливі кримінальні правопорушення також будучи військовослужбовцем повинен дорожити честю і гідністю військовогослужбовця, берегти війську честь і поважати гідність інших людей не допускати негідних вчинків. Тому слідчий суддя прийшла до переконання, що саме цілодобовий домашній арешт здатний стимулювати його поведінку.

Частиною 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, -
ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання задоволити частково.
Застосувати щодо ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити йому щоденно цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

-прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора, слідчогосудді або суду за кожною вимогою;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-утриматись від спілкування з усіма свідками та потерпілим в даному кримінальному провадженні;

- здати до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну,

- носити електронний засіб контролю,

Роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді діє до 05 квітня 2020 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , а контроль за її виконанням покласти на прокурора Івано-Франківської військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 05.02.2021

Слідчий суддя ОСОБА_1