Справа № 589/4390/19
Провадження № 1-кп/589/811/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2019 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У підготовчому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого щодо обвинуваченого, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зазначені ризики, на думку прокурора, підтверджуються тими обставинами, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, офіційно не працевлаштований, схильний до протиправної поведінки, що підтверджується наявністю інших кримінальних проваджень щодо обвинуваченого, а відтак зможе незаконно впливати на свідків та потерпілих, крім того, існує ризик вчинення ним нових кримінальних правопорушень, переховування від суду.

Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання та просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Зазначив, що має стабільний дохід пенсію та міцні соціальні зв`язки співмешканку, в житлі якої і буде перебувати під домашнім арештом. Також посилався на поганий стан здоров`я, зокрема наявність пухлини.

Захисник також заперечила проти продовження строку запобіжного заходу, посилаючись на наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши сторони кримінального провадження, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1, п.4 ч. 2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, та, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд бере до уваги, що відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик переховування від органів досудового розслідування і суду, небезпека якого може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи та інше.

При цьому, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину проти життя особи, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років.

Обвинувачений зареєстрований в м. Тростянець Сумської області, доказів наявності у обвинуваченого належного йому на праві власності чи користування житла в м. Шостка суду не надано, як і не надано доказів наявності міцних соціальних зв`язків (родини, роботи).

При цьому наявність у обвинуваченого постійного доходу у вигляді пенсії не є, з урахуванням іншим даних про його особу, достатньою гарантією його належної поведінки.

Також не надано суду і доказів, що підтверджували посилання обвинуваченого на наявність пухлини та незадовільний стан здоров`я.

За таких обставин є обґрунтованими доводи прокурора про наявність істотних ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого, який може ухилитися від суду.

Вказане свідчить про наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи і вимагає застосування щодо обвинуваченого відповідного запобіжного заходу. (рішення ЄСПЛ у справі «Лабіта проти Італії», та інші).

Викладені обставини в повному обсязі свідчать про те, що у кримінальному провадженні застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання доведеного ризику, що виключає можливість застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами клопотання прокурора та вважає, що його слід задовольнити та продовжити строк обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 16 грудня 2019 включно.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 315, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 24-00 год 16 грудня 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 7 днів з дня проголошення, а для особи, яка тримається під вартою, з моменту її отримання в той же строк.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

ОСОБА_3