У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/6514/20

№ 1-кс/183/98/21

29 січня 2021 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Перещепинського відділення поліції Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Норильськ, Красноярського краю Російської Федерації, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:
-19.07.2016 р. Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. 04.07.2018 р. Софіївським районним судом Дніпропетровської області на підставі ст.81 КК України, звільнений умовно достроково, невідбутий термін покарання 11 місяців 20 днів.

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

та з участю слідчого ОСОБА_3 ,

встановив :

ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.1 ст. 309 КК України, а саме в тому, що 15.08.2020 р. о 18 год. 30 хв., ОСОБА_4 , знаходився в лісосмузі біля с. Старе Пекельне Зачепилівського району Харківської області, де на землі побачив конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, споряджений корпусом ручної осколкової наступальної гранати РГН. В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, носіння, зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу. Реалізуючи свій злочинний умисел, 15.08.2020 р. о 18 год. 35 хв. ОСОБА_4 , знаходячись в лісосмузі біля с. Старе Пекельне Зачепилівського району Харківської області, достовірно знаючи, що знайдений корпус осколкової наступальної гранати є вибуховою речовиною, розуміючи, що в нього немає передбаченого законом дозволу на поводження з ними, взяв корпус ручної осколкової наступальної гранати та, тримаючи його при собі, переніс до свого місця мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим незаконно придбав, переніс та почав зберігати без передбаченого законом дозволу, за вказаною вище адресою.
08.12.2020 р. в ході проведення обшуку домоволодіння в якому мешкає ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 14 години 05 хвилин до 15 години 15 хвилин, в приміщенні вищевказаного будинку в кімнаті-вітальні виявлено та вилучено корпус ручної осколкової наступальної гранати РГН промислового виготовлення, який являється конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, та відноситься до категорії вибухових речовин, придатний для виробництва вибуху, який останній придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.

29 серпня 2020 року о 12 год. 00 хв. ОСОБА_4 , знаходився поблизу будинку АДРЕСА_2 , де на узбіччі дороги побачив паперовий згорток в середині якого, знаходилась речовина рослинного походження у подрібненому стані - канабіс. В цей час у ОСОБА_4 раптово виник умисел, направлений на придбання та зберігання наркотичного засобу. Реалізуючи свій умисел, 29 серпня 2019 року приблизно о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу будинку № 42 за вказаною вище адресою, діючи умисно, підняв із землі, вищезазначений паперовий згорток, в якому знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, тим самим незаконно придбав наркотичний засіб. В подальшому ОСОБА_4 , поклавши вказаний паперовий згорток, в якому знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, до кишені штанів, переніс його до свого місця мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де став незаконно зберігати з метою особистого вживання, без мети збуту.

08.12.2020 р. в ході проведення обшуку домоволодіння в якому мешкає ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 14 години 05 хвилин до 15 години 15 хвилин, працівниками поліції виявлено та вилучено паперовий згорток із речовиною рослинного походження у подрібненому стані, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 19,3172 г., який ОСОБА_4 , незаконно придбав та зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Слідчий вказав, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою. Вважає наявними ризики, передбачені п.1, п. 3, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно нього неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, просить обрати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор ОСОБА_5 підтримав заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки на його думку наявні ризики передбачені п.1, п. 3, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 винним себе у скоєнні вказаних кримінальних правопорушення визнав, вказав, що ОСОБА_8 не погрожував, приходив запитати де її син, висказався проти застосування запобіжного заходу тримання під вартою, просить застосувати домашній арешт за адресою проживання його матері.

Захисник ОСОБА_6 , вказав, що проти тримання під вартою, тому, що ОСОБА_4 визнає себе винним у скоєнні кримінальних правопорушеннях, він приходив до ОСОБА_8 , він приходив до її вина, а погроз не висказував тому, що не знав що вона свідок, а тому просить застосувати домашній арешт.

Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , суд враховує, що серед вказаних у клопотанні слідчого ризиків є доведеним тільки один, який і дає підстави для задоволення клопотання.
28 січня 2021 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263, ч.1 ст. 309 КК України, одне з яких відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.
Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав, доводи учасників судового провадження належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, суд вважає, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України про який свідчить те, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, строком від 3 до 7 років, ОСОБА_4 був засуджений 19.07.2016 р. Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі строком 4 роки, та звільнений 04.07.2018 р. на підставі ухвали Софіївського районного суду від 04.04.2018 р. умовно-достроково на невідбутий термін покарання 11 місяців 20 днів, крім того, 31.01.2019 р. до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000322 за ч. 3 ст. 185 КК України, 30.08.2019 р. до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000157 за ч. 3 ст. 185 КК України. Таким чином, ОСОБА_4 маючи можливість вільного пересування, на шлях виправлення не стає та може продовжити вчиняти інші злочини, продовжити свою злочинну діяльність.
Суд не встановив наявність ризиків передбачених п.1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які слідчий посилається у клопотанні, оскільки вони нічим об`єктивно не доведені, а тому на думку суду, це є припущенням слідчого без належного підтвердження доказами наявності таких ризиків, тому ризик для обґрунтування при обранні запобіжного заходу, суд врахувати не може.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри, як підставу для застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв для її визначення. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ від 20.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення ЄСПЛ від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р. наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тому суд вважає, що перебування на волі ОСОБА_4 , буде суперечити інтересам суспільства і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Суд встановив, що ці ж самі підстави, враховані при обранні запобіжного заходу тримання під вартою є і відсутністю підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Суд встановив, що прокурор довів, що жоден із запобіжних заходів крім тримання під вартою не може запобігти ризику ОСОБА_4 продовжити вчиняти інші злочини.

В своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 р. ЄСПЛ зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає виправданим тримання підозрюваного під вартою.

Суд вважає, що діяння пов`язані з носінням, зберіганням, придбанням вибухових речовин та боєприпасів без передбаченого законом дозволу, та незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту у вчинені яких підозрюється ОСОБА_4 може викликати негативну реакцію у суспільстві.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний визначити розмір застави.

При визначенні розміру застави, суд враховує, тяжкість кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , а також і те, що розмір застави передбачений у межах встановлених п.п. 1-3 ч. 5 ст. 182 КПК України здатний забезпечити виконання ОСОБА_4 , покладених на нього обов`язків, тому суд вважає за можливе призначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає на сьогодні 181600 грн. (80х2270 грн.), що достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Визначаючи такий розмір застави суд виходить з матеріального стану обвинуваченого, яка не маючи офіційної роботи займається діяльністю, про яку суд не повідомила, на отримання доходу від якої він утримує себе, а також те, що встановлення меншої суми застави не забезпечить належного виконання ним своїх процесуальних обов`язків з урахуванням особи підозрюваного.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 182, 183, 194, 196 КПК України, суд, -

постановив :

застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою до 27 березня 2021 року.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 , щодо застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу домашнього арешту відмовити.

Встановити розмір застави ОСОБА_4 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить (80 х 2270 грн.) 181600 грн.
З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави зобов`язати : прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися із свого місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Копію ухвали направити для виконання начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань управління Держаної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 4)

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення повного тесту ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1