Дата документу 26.01.2021
Справа № 334/1698/18
Провадження № 1-кп/334/429/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому:

11.11.2009 Ленінським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 1 ст. 309 КК України, на 1 рік обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 1 рік;

16.12.2010 Ленінським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст. 69 КК України, на строк 1 рік 2 місяці обмеження волі, ст..71 КК України, остаточне покарання 1 рік та 3 місяці обмеження волі. Звільнений 04.11.2011 року у зв`язку з відбуванням покарання.

18.12.2013 Ленінським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 185 КК України на строк 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з випробувальним терміном 1 рік;

29.09.2014 Ленінським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України на строк 3 роки позбавлення волі, ст.. 71 КК України остаточне покарання 3 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнений 12.08.2016 року невідбутний строк покарання 8 місяців 27 днів;

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.300, ч.3 ст.300, ч.1 ст.162, ч.2 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

07.02.2018 ОСОБА_4 , діючи умисно з метою збуту відеопродукції, що пропагує культ насильства та жорстокості, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 зареєструвався на сайті zp.ukrgo.com та розмістив оголошення про продаж дисків з відеозаписами, що пропагують культ насильства та жорстокості.

Так, 07.02.2018 приблизно о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут відеопродукції, що пропагує культ насильства та жорсткості, в порушення вимог ст. 2 Закону України «Про захист суспільної моралі», перебуваючи біля кафе «Макдональдс», що розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 218-А, незаконно продав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за грошові кошти у розмірі 150 гривень один CD-R диск з логотипом «BENQ» на якому міститься відеозапис під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » згідно з висновком експерта судово-мистецтвознавчої експертизи № 19/9-2 НОМЕР_1 від 21.02.2018 є твором, що пропагує культ жорстокості та насильства.

Крім цього, 09.02.2018, приблизно о 16 годині 20 хвилин ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут відеопродукції, що пропагує культ насильства та жорсткості, в порушення вимог ст. 2 Закону України «Про захист суспільної моралі», діючи повторно, пересуваючи біля кафе «Макдональдс», що розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 218-А, незаконно продав ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за грошові кошти у розмірі 150 гривень один CD-R диск з логотипом «BENQ» з відеозаписом на якому міститься відеозапис під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » згідно з висновком експерта судово-мистецтвознавчої експертизи №19 НОМЕР_2 від 21.02.2018 є твором, що пропагує культ жорстокості та насильства.

Крім того, 25.12.2017, близько 05 години 30 хвилин, ОСОБА_4 маючи умисел направлений на незаконне проникнення до «іншого володіння», розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, всупереч вимогам статті 30 Конституції України, яка гарантує громадянам право на недоторканність житла та «іншого володіння», через настіж відчинене вікно, з тильної сторони нежитлового будинку, проник до 1-го поверху нежитлового приміщення, яке розташована за адресою: АДРЕСА_4 , що належить на праві власності ПАТ «Ерко+Запоріжжя», але його дії були помічені охоронцями вищезазначеного приміщення, які затримали ОСОБА_4 поблизу дверей, які вели до приміщення ветеринарної аптеки.

Крім того, 21 квітня 2020 року, приблизно о 11 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні чоловічої вбиральні, яка знаходиться на території магазину TOB «АМСТОР РІТЕЙЛ ГРУП» за адресою: м.Запоріжжя, вул.Бородинська, буд. 20-Б. маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання шкідливих наслідків, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, зірвав зі стіни вказаного приміщення сушарку для рук «Arino JXG-120», вартістю 666 гривень 33 копійки, яку сховав до поліетиленового пакету, який мав при собі. Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, направився до виходу з вказаного магазину із викраденим майном та залишив його приміщення, чим спричинив ТОВ «АМСТОР РІТЕЙЛ ГРУП» матеріальну шкоду у розмірі 666 гривень 33 копійок, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, тим самим довів свій злочинний умисел до кінця.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннь визнав у повному обсязі, підтвердив усі обставини, вказані в обвинувальних актах, а також спрямованості умислу та мети при вчиненні ним кримінального правопорушення.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах встановлених у ході судового розгляду та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, роз`яснивши при цьому учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» у зберіганні, перевезенні з метою збуту та збуту відеопродукції, що пропагують культ насильства та жорсткості, у незаконному проникненні до іншого володіння особи та вчиненні крадіжки повністю доведена.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.300 КК України, як зберігання, перевезення з метою збуту та збут відеопродукції, що пропагують культ насильства та жорсткості, за ч.3 ст.300 КК України, як зберігання, перевезення з метою збуту та збут відеопродукції, що пропагують культ насильства та жорсткості, вчинене повторно, за ч.1 ст.162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння особи та за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, скоєні ОСОБА_4 злочини за ч.1 ст.162, ч.2 ст.300 КК України відносяться до злочину невеликої тяжкості, злочин ч.2 ст.185 та за ч.3 ст.300 КК України відносяться до злочину середньої тяжкості.

ОСОБА_4 раніше судимий, має постійне місце проживання, не одружений, але має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований, на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває, свою вину в вчиненні кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, в скоєному щиросердно розкаявся.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу ОСОБА_4 , враховуючи його відношення до скоєного, визнання ним вини та щире каяття, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст.75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо обвинувачений протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст.76 КК України. На думку суду саме призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст..368-371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.300, ч.3 ст.300, ч.1 ст.162 КК України, та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.162 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 (один ) рік;

за ч.2 ст.300 КК України у вигляді обмеження волі строком на 3 (три ) роки;

за ч.3 ст.300 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

за ч.2 ст.185 КК України у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст..70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 , остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст..75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: 2 сумки. 2 гайкових ключа, 3 викрутки, плоскогубці, ліхтарик, кувалду, пару перчаток, що належать ОСОБА_4 , та передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області,порядковий номер №2028 в книзі обліку №49 повернути за належністю ОСОБА_4 ; 2 компакт диски залишити в матеріалах кримінального провадження. Зимову чоловічу куртку темно-синього кольору та захисну маску, що належать ОСОБА_4 , та передані йому на відповідальне зберігання залишити ОСОБА_4 ; сушарку для рук «Arino JXG-120», передане на відповідальне зберігання ОСОБА_7 - повернути власнику; ДВД-диск з камер спостереження магазину ТОВ «Амстор Рітейл Груп зберігати в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1