Справа № 487/4431/20
Провадження № 1-кп/487/689/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2020 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження №0002033 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, не одруженого, з середньо - спеціальною освітою, працюючого не офіційно, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

24.07.2014 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 186, 70 ч.1 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 21.04.2017 умовно - достроково з невідбутою частиною покарання 1 рік 5 місяців 5 днів

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

за участю сторін кримінального провадження:
зі сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_4
зі сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

іншого учасника потерпілої ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

26.05.2020 о 12:30 годин, ОСОБА_3 зайшов до магазину «Second hand», який розташований по вул. Чкалова, 2/3 в мМиколаєві, де побачив на торгівельної полиці мобільний телефон марки «Xiaomі» моделі «Мі Мах 3», який належить ОСОБА_6 ..

Помітивши вказаний мобільний телефон, ОСОБА_3 , діючи повторно, умисно та протиправно, з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, розуміючи те, що за ним ніхто не спостерігає та його дії являються непомітними для потерпілої та оточуючих, шляхом вільного доступу підійшов до торгівельної полиці та таємно викрав мобільний телефон марки «Xiaomі» моделі «Мі Мах 3», спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 3433,33 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

30.07.2020 в данному кримінальному провадженні між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Відповідно до даної угоди потерпіла ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди, щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 .

Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК України з випробувальним строком та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Сторони дійшли згоди на призначення вказаного покарання, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про примирення.

В угоді про примирення зазначена дата її укладення та вона підписана сторонами, у присутності захисника.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного:

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України в повному обсязі, визнав фактичні обставини справи встановлені слідством. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди. Просив угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 зазначила, що вона цілком розуміє характер обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_3 . Підтвердила фактичні обставини справи, встановлені слідством. Крім того, зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди. Просила угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

Прокурор в судовому засіданні вказав, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладення угоди про примирення, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого та потерпілої про повне розуміння ними їх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь яких обставин, які примусили їх до підписання угоди про примирення, характеру висунутого ОСОБА_3 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України віднесено до нетяжкого злочину.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, пояснення обвинуваченого суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Суд, в порядку ст.474 КПК України шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про примирення зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд дійшов до переконання про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про примирення, укладеної в кримінальному провадженні №0002033 30.07.2020 між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

За вчинений злочин обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню, яке відповідає санкції ч.2 ст.185 КК України, узгоджене сторонами в угоді про примирення у вигляді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до роз`яснень п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно ч.3 ст. 75 КК України визначаються виключно судом.

Таким чином, з урахуванням визнання ОСОБА_3 вини у вчиненні інкримінованого йому злочину в повному обсязі, щирого каяття, а також враховуючи ступень тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, даних про його особу, який раніше судимий за вчинення умисних, майнових злочинів, має не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, в комунальному некомерційному підприємстві «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» перебуває на наркологічному обліку та не перебуває на психіатричному обліку, за місцем проживання характеризується негативно, не одружений, працює не офіційно, шкода потерпілої відшкодована, шляхом повернення викраденого майна, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строком на 2 роки, з покладенням обов`язків відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи №837 від 17.06.2020 у розмірі 1144,15 грн. підлягають стягненню в дохід держави з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 30.07.2020 укладену між потерпілою ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002033 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: мобільний телефон марки «Xiaomі» моделі «Мі Мах 3», переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити в розпорядженні останньої.

чохол рожевого кольору, який знаходиться в спеціальному експертному пакеті №ЕХР0248796 та зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області повернути за належністю потерпілій ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 1144,15 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1