Справа № 463/3239/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1114/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі :

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника власників майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 12 лютого 2020 року про арешт майна в кримінальному провадженні №0000093 від 07 лютого 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212, ч.2 ст. 364 КК України,
за участю:
власника майна ОСОБА_7 ,
представника власників майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,

встановила :

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 12 лютого 2020 року задоволено клопотання заступника начальника Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_10 та накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку 07 лютого 2020 року у квартирі АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_6 :
-мобільний телефон марки «Iphone», ІМЕІ НОМЕР_1 із сім-картою
оператора Київстар;
-мобільний телефон марки Samsung Imei 1: НОМЕР_2 , Imei2: НОМЕР_3 із сім-картою оператора Водафон;
-папку із документами щодо діяльності ТОВ «Тераголд», посадову інструкцію начальника відділу регіональної безпеки управління регіональної безпеки, у якій йдеться про порядок дій начальника відділу щодо діяльності пунктів розповсюдження лотерей, дозвіл, наданий ОСОБА_6 на безперешкодний доступ для проведення ревізій пунктів розповсюдження лотерей, а також актами перевірок пунктів розповсюдження лотерей та іншими документами.
Накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку 07 лютого 2020 року у квартирі АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_7 , а саме на мобільний телефон марки «Ван Плас», ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 із зарядним пристроєм.
Накладено арешт на майно вилучене під час обшуку 07 лютого 2020 року у квартирі АДРЕСА_3 за місцем проживання ОСОБА_8 :
- мобільний телефон марки Iphone 5s ІМЕІ: НОМЕР_6 із сім-картою оператора Лайфсел (на момент огляду мобільний телефон перебуває у вимкненому стані, екран телефона розбитий);
- мобільний телефон марки Iphone 6 ІМЕІ: НОМЕР_7 із сім-картою оператор Київстар; мобільний телефон марки Samsung А50 ІМЕІ невідомий із сім-картою оператора Київстар.
Своє рішення про накладення арешту на майно слідчий суддя мотивував тим, що виявлене та вилучене майно може бути доказом злочину, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. З метою недопущення знищення наведених телефонів та документів, клопотання слід задоволити.

На дану ухвалу слідчого судді представник власників майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 12 лютого 2020 року, скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання заступника начальника Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_10 про арешт тимчасово вилученого майна в повному обсязі. Зобов`язати сторону обвинувачення повернути вилучене під час обшуку майна. Вважає ухвалу слідчого судді такою, що не відповідає вимогам КПК України та являється незаконною.
Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження, то апелянт наголошує, що повний текст ухвали оголошено 17 лютого 2020 року та отримано ним 18 лютого 2020 року.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що слідчий не довів слідчому судді належним чином необхідність в арешті майна та обмеження права власності, яке має наслідок заподіяння матеріальних збитків власникам майна. Апелянт зазначає, що під час обшуку в квартирі, де проживають ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вилучено речі та предмети, дозвіл на які слідчим суддею не надавався, вони не можуть бути речовими доказами в кримінальному провадженні, яке розслідується за ст. 212 КК України.
Апелянт вважає, що мотиви слідчого, викладені в клопотанні про арешт майна в порушення вимог ст. 170 КПК України є недостовірні та залишились поза увагою слідчого судді.
Заслухавши доповідь судді, думку адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах власників майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , підтриману ОСОБА_7 , про задоволення апеляційної скарги,вивчивши матеріали справи, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги,колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частина 3 ст.170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другою цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000093 від 07 лютого 2019 року внесено відомості у ЄРДР та розпочато кримінальне провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 212, ч.2 ст. 364 КК України.

07 лютого 2020 року було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 та вилучено мобільний телефон марки «Iphone», ІМЕІ НОМЕР_1 із сім-картою оператора Київстар; мобільний телефон марки Samsung Imei 1: НОМЕР_2 , Imei2: НОМЕР_3 із сім-картою оператора Водафон; папку із документами щодо діяльності ТОВ «Тераголд», посадову інструкцію начальника відділу регіональної безпеки управління регіональної безпеки, у якій йдеться про порядок дій начальника відділу щодо діяльності пунктів розповсюдження лотерей, дозвіл, наданий ОСОБА_6 на безперешкодний доступ для проведення ревізій пунктів розповсюдження лотерей, а також актами перевірок пунктів розповсюдження лотерей та іншими документами.
Крім того, 07 лютого 2020 року було проведено обшук у квартирі АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_7 та вилучено мобільний телефон марки «Ван Плас», ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 із зарядним пристроєм.
Також цього ж дня було проведено обшук у квартирі АДРЕСА_3 за місцем проживання ОСОБА_8 та вилучено: мобільний телефон марки Iphone 5s ІМЕІ: НОМЕР_6 із сім-картою оператора Лайфсел (на момент огляду мобільний телефон перебуває у вимкненому стані, екран телефона розбитий); мобільний телефон марки Iphone 6 ІМЕІ: НОМЕР_7 із сім-картою оператор Київстар; мобільний телефон марки Samsung А50 ІМЕІ невідомий із сім-картою оператора Київстар.
Як видно із клопотання слідчого, постановою заступника начальника Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_10 , вилучене майно, під час обшуків 07 лютого 2020 року, визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя, оцінюючи надані стороною обвинувачення докази, правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності, прийшов до вірного переконання про наявність підстав вважати, що виявлене та вилучене майно може бути доказом злочину, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому з метою недопущення знищення наведених телефонів та документів, клопотання слід задоволити.

Що стосується доводів апелянтів щодо незаконного накладення арешту на вилучене майно, то колегія суддів вважає такі безпідставними, оскільки ст. 170 КПК України передбачає право слідчого судді накласти арешт на майно, яке не є тимчасово вилученим, але має доказове значення.

Твердження апелянта щодо незаконності клопотаннязаступника начальника Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_10 про накладення арешту на майно, колегія суддів вважає необгрунтованими, так як, таке подане з метою збереження речових доказів та відповідає вимогам закону, та слідчий суддя обґрунтовано задоволив дане клопотання, та поклався на висновки, які відповідають фактичним обставинам та меті накладення арешту на майно в кримінальному провадженні.
За таких обставин колегія суддів дійшла до висновку, що вищезазначена ухвала слідчого судді Личаківсвького районного суду м. Львова від 12 лютого 2020 року є законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування немає, а тому відмовляє представнику власників майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 адвокату ОСОБА_9 в задоволенні його апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України,колегія суддів,-

постановила:

Поновити представнику власників майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 адвокату ОСОБА_9 строк на апеляційне оскарження ухвалислідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 12 лютого 2020 року.

Апеляційну скаргу представника власників майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 12 лютого 2020 року, якою задоволено клопотання заступника начальника Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_10 та накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку 07 лютого 2020 року у квартирі АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_6 : у квартирі АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_7 та у квартирі АДРЕСА_3 за місцем проживання ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: