печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТДВ «СК «Крок» () та ТОВ «Юджин Груп» () про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:
Адвоката ОСОБА_3 в інтересах в інтересах ТДВ «СК «Крок» () та ТОВ «Юджин Груп» () звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду міста Києва від 17.09.2020 року у справах № 757/40000/20-к, № 757/40018/20-к, № 757/40020/20-к, 757/39998/20-к.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що вказаними ухвалами було накладено арешт, а саме:

- грошові кошти ТДВ «СК «Крок» () на рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та ТОВ «Юджин Груп» () на рахунках № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 відкритих в ПАТ «Банк Восток» (МФО 307123);

- на кошти ТДВ «СК «Крок» () на рахунках № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 та № НОМЕР_7 відкритих в АБ «Укргазбанк» (МФО 320478);

- на кошти ТДВ «СК «Крок» () на рахунках № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 та № НОМЕР_10 відкритих в АТ «КБ «Приватбанк» (МФО 305299);

- на кошти ТОВ «Юджин Груп» () на рахунках № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 та № НОМЕР_15 відкритих в АТ «Унiверсал Банк» (МФО 322001),-

із забороною розпоряджатися грошовими коштами, що знаходяться на рахунках вказаних підприємств.

Зазначає, що ТДВ «СК КРОК» та ТОВ «Юджин Груп» не отримували відомості про накладання та наявність такого арешту, про прийняте судом рішення стало відомо у ході здійснення діяльності підприємств, які є третіми особами щодо майна яких вирішувалось питання про арешт. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Але ані ТДВ «СК КРОК», ані ТОВ «Юджин Груп» жодної причетності до вчинення будь-яких кримінальних правопорушень не мають. Через арешт накладений на кошти підприємств, вони не в змозі здійснювати господарську діяльність, а діючим законодавством державним органам заборонено перешкоджати господарській діяльності підприємствам усіх форм власності. Вказує, що безготівкові грошові кошти не можуть бути речовими доказами, оскільки не є матеріальними об`єктами, а є виключно записами на рахунках у банках, та не можуть містити на собі сліди вчинення ймовірного злочину, а також посилається на те, що у кримінальному провадженні не повідомлено про підозру жодній особі, та не має доказів факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Вважає, що ухвалою про накладання арешту на майно безпідставно порушується право підприємств щодо володіння, користування і розпорядження своєю власністю, арешт слідчим суддею був накладений передчасно, без з`ясування фактичних обставин кримінального провадження та без встановлення причетності майна до кримінального провадження, а відтак підлягає скасуванню.

Прокурор Київської місцевої прокуратури №6 про місце, день і час судового розгляду повідомлявся, не з`явився, слідчий суддя визнав можливим провести розгляд клопотань адвоката за його відсутності.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , вивчивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні Київської місцевої прокуратури №6 перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження №0000142 від 28.04.2020, зареєстрованого за фактом впровадження посадовими особами ПрАТ «СК «Мир», ПрАТ «СК «Київська Русь» та ТДВ «СК «Крок» протиправного механізму ухилення від сплати податків та заволодіння грошовими активами підприємств реального сектору економіки за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Ухвалами слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17.09.2020 року у справах № 757/40000/20-к, № 757/40018/20-к, № 757/40020/20-к, 757/39998/20-к було накладено арешт, а саме на:

- грошові кошти ТДВ «СК «Крок» () на рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та ТОВ «Юджин Груп» () на рахунках № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 відкритих в ПАТ «Банк Восток» (МФО 307123);

- грошові кошти ТДВ «СК «Крок» () на рахунках № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 та № НОМЕР_7 відкритих в АБ «Укргазбанк» (МФО 320478);

- грошові кошти ТДВ «СК «Крок» () на рахунках № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 та № НОМЕР_10 відкритих в АТ «КБ «Приватбанк» (МФО 305299);

- грошові кошти ТОВ «Юджин Груп» () на рахунках № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 та № НОМЕР_15 відкритих в АТ «Унiверсал Банк» (МФО 322001),-

із забороною розпоряджатися грошовими коштами, що знаходяться на рахунках вказаних підприємств, за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у адвоката ОСОБА_3 в інтересах в інтересах ТДВ «СК «Крок» () та ТОВ «Юджин Груп» () права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Вирішуючи питання поставлені у клопотанні про скасування арешту слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до ухвал слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.09.2020 про накладання арешту, клопотання розглядались у відсутність власників майна відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвал слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 17.09.2020, при накладені арешту на майно ТДВ «СК «Крок» () та ТОВ «Юджин Груп» () слідчий суддя виходив з положень ст.ст.98,170 КПК України.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також за умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна у відповідності до ст.ст. 94, 132, 173 КПК України слідчий суддя повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу арешту майна; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 170 КПК України).

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

При розгляді даного клопотання встановлено, що досудове розслідування в кримінальному провадженні здійснюється за фактом впровадження посадовими особами ПрАТ «СК «Мир», ПрАТ «СК «Київська Русь» та ТДВ «СК «Крок» протиправного механізму ухилення від сплати податків та заволодіння грошовими активами підприємств реального сектору економіки за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

При цьому, відносно ТОВ «Юджин Груп» досудове розслідування взагалі не здійснюється, а відносно ТДВ «СК «Крок» - жодній посадовій особі повідомлення про підозру не пред`явлене.

Жодних подій чи обставин, які б вказували на загрозу втрати майна або на причетність підприємств чи їх посадових осіб до правопорушення, по якому здійснюється досудове розслідування, не має, жодній посадовій особі товариств повідомлення про підозру у вчиненні злочину не оголошено. Зазначені доводи належними, допустими та достатніми в розумінні положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України доказами прокурором, який не з`явився на виклик суду, не спростовані. Так, слідчому судді не надано доказів, які б свідчили про протилежне.

Що стосується визнання арештованого майна ТДВ «СК «Крок» () та ТОВ «Юджин Груп» () речовими доказами в кримінальному провадженні, то слідчий суддя погоджується з запереченнями представника заявника, що арештоване майно підприємства не підпадає під визначення речових доказів в кримінальному провадженні згідно ст. 98 КПК України, оскільки органом досудового розслідування на даний час не представлено слідчому судді докази того, що майно набуто кримінально протиправним шляхом або отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, яке б виправдовувало таке обтяження майна товариства.

Підсумовуючи викладене, враховуючи, що ТОВ «Юджин Груп» не є юридичною особою, стосовно якої здійснюється досудове розслідування, співробітники обох товариств не є підозрюваними в кримінальному провадженні, що виключає можливість накладення арешту на майно товариства з підстав визначених ч. ч. 4, 5, 6 ст. 170 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у справі обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння юридичної особи майном та обумовлювали арешт її майна, а відтак клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТДВ «СК «Крок» та ТОВ «Юджин Груп» про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170,171, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТДВ «СК «Крок» () та ТОВ «Юджин Груп» () про скасування арешту майна задовольнити.

Арешти, накладені згідно:

- ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.09.2018 року у справі № 757/40000/20-к на грошові кошти ТДВ «СК «Крок» () на рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та ТОВ «Юджин Груп» () на рахунках № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 відкритих в ПАТ «Банк Восток» (МФО 307123);

- ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.09.2018 року у справі № 757/40018/20-к на кошти ТДВ «СК «Крок» () на рахунках № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 та № НОМЕР_7 відкритих в АБ «Укргазбанк» (МФО 320478);

- ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.09.2018 року у справі № 757/40020/20-к на кошти ТДВ «СК «Крок» () на рахунках № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 та № НОМЕР_10 відкритих в АТ «КБ «Приватбанк» (МФО 305299);

- ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.09.2018 року у справі № 757/39998/20-к на кошти ТОВ «Юджин Груп» () на рахунках № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 та № НОМЕР_15 відкритих в АТ «Унiверсал Банк» (МФО 322001), - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1