Справа № 587/1769/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2020 року Сумський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді- ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5
В провадження суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 4 ст. 358 КК України.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав за можливе призначення обвинувального акту до судового розгляду.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 заперечував проти призначення обвинувального акту до судового розгляду та звернувся з письмовим клопотанням, в якому просив повернути обвинувальний акт прокурору з підстав невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України. У клопотанні зазначив, що розгляд справи без формулювання конкретного обвинувачення є неможливим. Зазначив про невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст. 109 КПК України. Так, в реєстрі не повністю зазначено повне прізвище, ім`я, по-батькові свідків та інших осіб, не зазначено номер кримінального провадження. Крім того вказав, що цивільний позов поданий прокурором Сумської області в особі прокуратури відділу прокуратури області ОСОБА_6 є таким, який необхідно залишити без розгляду, як поданий не уповноваженою особою.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.
Прокурор заперечував проти клопотань захисника обвинуваченого, вважав їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Суд вислухавши прокурора, захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 приходить до наступного.
Дослідивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування прийшов до висновку, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстав для його повернення немає, а провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Положеннями ст. 291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.
Такі вимоги щодо обвинувального акту вичерпно регламентовані статтею 291 КПК України. Будь-яких інших вимог, яким повинен відповідати обвинувальний акт, що його подано до суду першої інстанції, законодавцем не визначено.
Так, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
На думку суду доводи захисника в цій частині не знайшли свого підтвердження, так як пред`явлене обвинувачення є конкретним за змістом, зокрема містить данні про злочини, у вчиненні яких він обвинувачується, час, місце та інші обставини його вчинення, в обсязі який встановлено слідчим у ході досудового розслідування і які прокурор вважає встановленими.
Ці обставини, на які вказує захисник, підлягають доказуванню на підставі ст. 91 КПК України під час судового провадження, а у підготовчому судовому засіданні перевіряється обвинувальний акт лише на відповідність вимогам ст. 291 КПК України, які в даному випадку відповідно до ст. 291 КПК України дотримані.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 відповідає нормам КПК щодо його форми та змісту, містить місце та дату його складання, найменування кримінального провадження, виклад фактичних обставин, формулювання обвинувачення, тобто, усі передбачені ст. 291 КПК України відомості, які у будь-якому випадку безпосередньо деталізуються під час судового розгляду.
Безпідставними та недоведеними на думку суду є і доводи щодо невідповідності обвинувального акта вимогам ч. 4 ст. 291 КПК України, а саме додатку до нього - реєстру матеріалів досудового розслідування, оскільки такий складений та містить усі необхідні відомості відповідно до вимог ст. 109 КПК України, зокрема щодо номеру та найменування процесуальних дій, які проведені під час досудового розслідування, час їх проведення, реквізити процесуальних рішень з даними про суб`єктів їх прийняття.
Згідно до п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акту додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акту, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.
Положеннями ст. 291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.
Такі вимоги щодо обвинувального акту вичерпно регламентовані статтею 291 КПК України. Будь-яких інших вимог, яким повинен відповідати обвинувальний акт, що його подано до суду першої інстанції, законодавцем не визначено.
Відповідно до ч. 2 ст. 42 КПК України, обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України, а обвинувальний акт, згідно із п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України, є однією із форм закінчення досудового розслідування, тобто обвинувальний акт - це підсумковий процесуальний документ, яким визнається достатність доказів, зібраних під час досудового розслідування, засвідчується його завершення й надання доступу до матеріалів стороні захисту. Далі обвинувальний акт затверджується прокурором й одночасно з його переданням до суду вручається учасникам кримінального провадження під розписку (ст. 293 КПК України). Для суду цей процесуальний документ є правовою підставою для призначення підготовчого судового засідання, судового розгляду, визначення його меж. Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в його межах, відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Таким чином, системно-структурний аналіз норм КПК доводить, що на стадії досудового розслідування обвинувачення особи пов`язується з моменту складання обвинувального акта, що містить офіційну, сформульовану на досудовому розслідуванні версію про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно п. «а» ч. 3 ст. 6 Конвенції, однією із гарантій права на справедливий суд є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Європейський суд з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визначається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінального карного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки у контексті ст. 6 Конвенції Європейський суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії справи («Девеер проти Бельгії» від 27.02.1980 року).
Конкретності саме змісту обвинувачення стосується й рішення Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року, що відображає послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про пріоритетність неформального розуміння поняття «обвинувачення» національними судами.
При цьому суд звертає увагу, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але й для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Що стосується обвинувального акту щодо ОСОБА_4 , то наведені у ньому фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
З огляду на це конкретність викладених фактичних обставин у даному кримінальному провадженні, а отже, і обвинувачення ОСОБА_4 не викликає сумнівів.
При цьому, під час підготовчого провадження, суд першої інстанції має право повернути обвинувальний акт прокурору з причин невідповідності саме процесуальним вимогам, однак не вправі надавати юридичної оцінки зібраним по кримінальному провадженні доказам, їх достатності для доведеності винуватості обвинуваченого у інкримінованому останньому кримінальному правопорушенні, оскільки оцінку доказам та усім обставинам по кримінальному провадженні суд надає під час судового розгляду кримінального провадження по суті, на підставі їх об`єктивного, всебічного та повного дослідження у сукупності.
Таким чином, суд приходить до переконання, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 відповідає вимогам КПК України, оскільки формулювання фактичних обставин та обвинувачення, а також правова кваліфікація кримінального правопорушення є виключним повноваженням прокурора.
Згідно норм КПК України не передбачена можливість оцінки судом формулювання фактичних обставин та обвинувачення, а також правової кваліфікації кримінального правопорушення під час підготовчого судового засідання.
Відтак, обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК, у ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, сформована офіційна версія досудового розслідування про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а також зазначено дату та місце його складання.
Інші зауваження щодо обвинувального акту не дають суду достатніх підстав для висновку про невідповідність його вимогам ст. 291 КПК України, а тому таке клопотання є безпідставним.
За таких обставин суд дійшов до висновку про відмову в задоволення клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору.
При цьому суд звертає увагу на те, що угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст. ст. 468-474 КПК України до суду не надійшло.
Дане кримінальне провадження підсудне Сумському районному суду Сумської області
Підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокурору для продовження досудового розслідування судом не вбачається.
Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні, відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення справи до судового розгляду та відмови у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про повернення обвинувального акту.
Таким чином, наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.
З`ясовуючи питання про визначення порядку судового розгляду, склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, суд вважає за необхідне судовий розгляд проводити у відкритому судовому засіданні. Клопотань про здійснення судового виклику певних осіб для допиту у суді та витребування певних речей чи документів не заявлено. Необхідності для виклику перекладача чи спеціаліста обвинувачені не потребують, оскільки достатньо розуміють державну мову, якою ведеться судочинство.
Крім того, захисник та обвинувачений посилаються на те, що позов поданий прокурором Сумської області в особі прокуратури відділу прокуратури області ОСОБА_6 є таким, який необхідно залишити без розгляду, як поданий не уповноваженою особою.
Суд вивчивши матеріали цивільного позову та наданого захисником обвинуваченого відзиву, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України визначено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Частиною 3 цієї ж статті передбачено, що цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Цивільний позов може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом, також в інтересах громадян, які через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права.
Прокурор, який пред`являє цивільний позов у кримінальному провадженні, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді, передбачених частиною четвертою статті 25 Закону України "Про прокуратуру". Для представництва інтересів громадянина в суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, а також письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення ним представництва.
Відповідно до 1 та 2 абзаців ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Отже, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом, а інакше буде здійснено порушення принципів змагальності, що є одним із основних принципів судочинства.
Разом з тим, прокурор прокуратури Сумської області ОСОБА_6 , яким підписано позовну заяву, не обґрунтував підстави для представництва, не зазначивши обставини, що вказують на не здійснення або здійснення неналежним чином захисту законних інтересів держави.
Участь прокурора у судовому процесі має бути обґрунтована, не допускається здійснення прокурором представництва інтересів у суді особи або органу без наявності чіткого та законного обґрунтування необхідності такої участі, оскільки інакше буде порушено принцип рівності сторін при розгляді цивільного спору.
Аналогічний правовий висновок наведено Верховним Судом у постанові від 12.03.2018 року у справі № 927/800/17, який в силу ч. 6 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» має враховуватись при здійсненні судочинства в інших справах.
Отже, суд приходить до висновку, що прокурором не обґрунтовані підстави для представництва в суді.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.
Керуючись ст. 257 ЦПК України, ст. ст. 109, 131, 170, 291, 314, 369-372 КПК України, суд,-
В задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту з доданими до нього документами, по обвинуваченню ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 4 ст. 358 КК України - відмовити.
В судовий розгляд викликати прокурора, захисника, обвинувачуваного.
Цивільну позовну заяву, подану прокурором Сумської області в особі прокуратури відділу прокуратури області ОСОБА_6 , про відшкодуванням шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення в розмірі 8414229 грн. 77 коп., в кримінальному провадженні залишити без розгляду.
Ухвала в частині вирішення питання цивільного позову в кримінальному провадженні може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1