Справа № 683/978/20
У Х В А Л А
06 жовтня 2020 року м. Старокостянтинів
29 вересня 2020 року заступник начальника СВ Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Старокостянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернулася з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
В обґрунтування заявленого клопотання вказує, що ОСОБА_8 підозрюється за ч. 1 ст. 191 КК України - у привласненні чужого майна, яке перебувало у її віданні.
23 вересня 2020 року ОСОБА_8 оголошено про підозру у вчиненні нею зазначеного кримінального правопорушення.
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали.
Підозрювана ОСОБА_8 та її захисник адвокат ОСОБА_6 заперечили проти задоволення клопотання, оскільки прокурором не доведено будь-яких ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Дослідивши матеріали клопотання та заслухавши учасників процесу, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
За змістом ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Запобіжні заходи призначені для врегулювання правовідносин, що виникають у сфері кримінального судочинства у всіх випадках, коли необхідно виключити для підозрюваного, обвинуваченого можливість переховуватися від органів досудового розслідування або суду чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, обвинувачується.
Частина 2 ст. 177 КПК України передбачає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Клопотання повинно містити: виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини. Обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів (п.5, 6, ч.1 ст. 184 КПК України).
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч.1 ст. 194 КПК України).
З системного аналізу наведених в ухвалі процесуальних норм вбачається, що підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який не підлягає розширеному тлумаченню, а обґрунтування у клопотанні про застосування запобіжного заходу наявності одного чи кількох ризиків/підстав, що визначає можливість застосувати той чи інший із встановлених КПК запобіжних заходів, передбачає обов`язок прокурора довести неможливість застосування інших, більш м`яких видів запобіжних заходів.
Стаття 179 КПК України передбачає, що особисте зобов`язання - це запобіжний захід, який застосовується на підставі ухвали судді, суду за мотивованим клопотанням прокурора, слідчого погодженого з прокурором, і полягає у прийнятті від обвинуваченого або підозрюваного письмового зобов`язання про те, що він не буде ухилятись від слідства і суду та покладенні на підозрюваного, обвинуваченого виконання ряду обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
З огляду на зазначене слід констатувати, що клопотання таким критеріям не відповідає. У клопотанні визначений тільки перелік законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості щодо підозрюваної. Конкретні докази ризиків на наявність яких посилається слідчий у клопотанні не зазначені.
Слідчим у клопотанні лише зазначено, що ОСОБА_8 , будучи в даному кримінальному провадженні в якості свідка, не з`являлась на виклики слідчого, що свідчить про наявність ризику передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, при цьому не надано жодного доказу.
Таким чином, суду не зрозуміло наявність якого саме ризику є на думку слідчого підставою для обрання вказаного запобіжного заходу, тобто слідчий не визначився з ризиками, які можуть бути у поведінці підозрюваного, та не надав на підтвердження цього належних доказів, а лише послалась на свої припущення, а лише перерахував усі ризики, зазначені у ст.177 КПК України.
Згідно ст. 22, 26 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, сторони мають рівні права на збирання та подання суду доказів, та є вильнімо у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Однак, у супереч вищенаведеним процесуальним нормам, ані слідчим, ані прокурором під час складання та затвердження клопотання про обрання запобіжного заходу, ані під час його розгляду у судовому засіданні не доведено належними та допустимими доказами своєї правової позиції, які б давали суд беззаперечні підстави для застосування запобіжного заходу.
Згідно ч.2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не надано належних та допустимих доказів того, що є достатньо підстав для обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі вищевикладеного, та керуючись ст. 177,179,184, 193, 196 КПК України, слідчий суддя
Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: