Провадження № 1-кп/686/572/20
09 грудня 2020 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
представників потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
представника цивільного відповідача ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербка Мурована Ярмолинецького району Хмельницької області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, працюючого слюсарем-ремонтником в ПрАТ «Хмельпиво», жителя АДРЕСА_1 , учасника бойових дій, інваліда війни 3 групи, раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
ОСОБА_10 01 серпня 2019 року близько 10 год., керуючи автомобілем «Geely MR-7151А», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись в м. Хмельницькому по вул. Гагаріна зі сторони вул. Грушевського в напрямку до вул. Кам`янецької в правій смузі свого напрямку руху на ділянці проїзної частини, яка має дві смуги в одному напрямку, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований на перехресті вул. Гагаріна і пров. Військоматського та який відзначений дорожньою розміткою 1.14.3 «зебра» і дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід», в межах якого зліва направо по ходу руху автомобіля перетинав проїзну частину невстановлений досудовим розслідуванням пішохід та перед яким у лівій смузі руху зупинився автомобіль «FIAT Panda», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_11 , який надавав перевагу у русі вказаному пішоходу.
Водій ОСОБА_10 , в порушення вимог пунктів 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 р. (далі ПДР), перед вказаним пішохідним переходом не зменшив швидкість, не переконався, що на пішохідному переході немає пішоходів, створив небезпеку для інших учасників руху, продовжив рух та під час проїзду пішохідного переходу допустив наїзд передньою частиною автомобіля «Geely MR-7151А», р.н. НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_12 , яка перетинала проїзну частину вул. Гагаріна справа наліво відносно напрямку руху автомобіля в межах нерегульованого пішохідного переходу.
Внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_12 отримала тілесні ушкодження у вигляді: - закритої черепно-мозкової травми (крововилив м`яких тканин голови з внутрішньої поверхні голови в скроневій ділянці зліва, крововилив під тверду та м`яку мозкові оболонки з забоєм речовини головного мозку), що мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент спричинення та перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті (від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 померла в реанімаційному відділенні Хмельницької обласної лікарні); - закритого перелому лівої ключиці, що має ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості та в прямому причинному зв`язку із настанням смерті не перебуває; - саден лівої гомілки, правого колінного суглоба, лівої кисті, крововиливу м`яких тканин лівої гомілки, мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що в причинному зв`язку із настанням смерті не перебувають.
Ці наслідки дорожньо-транспортної пригоди знаходяться в прямому причинному зв`язку з допущеними ОСОБА_10 порушеннями вимог п.п. 18.1, 18.4 ПДР, згідно з якими: водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека (п. 18.1); якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека (п. 18.4).
За порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, ОСОБА_10 підлягає кримінальній відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України.
Встановлені судом обставини підтверджуються наступними, безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, доказами.
Показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_10 про те, що дійсно у вищевказаний час він, керуючи автомобілем «Geely MR-7151А», р.н. НОМЕР_1 , рухався в м. Хмельницькому по вул. Гагаріна зі сторони вул. Грушевського в напрямку до вул. Кам`янецької в правій смузі свого напрямку руху на ділянці проїзної частини, яка має дві смуги в одному напрямку, та під час проїзду нерегульованого пішохідного переходу, який розташований на перехресті вул. Гагаріна і пров. Військоматського, допустив наїзд передньою частиною автомобіля на пішохода ОСОБА_12 за вищевказаних обставин, що спричинило смерть потерпілої. Свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнає повністю.
Факт наїзду на ОСОБА_12 автомобілем «Geely MR-7151А» під керуванням ОСОБА_10 у вищевказаних місці та час підтвердили очевидці події свідки ОСОБА_11 (водій автомобіля «FIAT Panda», р.н. НОМЕР_2 ) та ОСОБА_13 (водій автомобіля, який рухався за автомобілем «Geely MR-7151А» під керуванням ОСОБА_10 ). Свідок ОСОБА_11 , крім того, показав, що перед наїздом на потерпілу він зупинився у лівій смузі руху перед нерегульованим пішохідним переходом, який розташований на перехресті вул. Гагаріна і пров. Військоматського, для надання переваги у русі пішоходу, який перетинав проїзну частину в межах цього переходу зліва направо по ходу руху автомобіля. Свідки також вказали на спокійний темп ходи потерпілої, яка перетинала проїзну частину вул. Гагаріна справа наліво відносно напрямку руху автомобіля «Geely MR-7151А» в межах нерегульованого пішохідного переходу, перешкод для видимості потерпілої не було.
Місце наїзду на ОСОБА_12 , розташування транспортного засобу та його пошкодження після наїзду, дорожня обстановка зафіксовані у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схемі та фотоілюстраціях до цього протоколу. Так, зокрема, за даними протоколу місцем події є вул. Гагаріна, 18 в м. Хмельницькому, дорожнє покриття асфальтобетон, горизонтального профілю у сухому стані, має дві смуги руху в одному напрямку, загальною шириною 11,95 метра, спосіб регулювання руху не регульоване, наявні дорожні знаки 5.35. «Пішохідний перехід». Після наїзду автомобіль «Geely MR-7151 А», р.н. НОМЕР_1 , розташований на проїзній частині вул. Гагаріна на відстані 0,55 м. від заднього правого колеса до її правого краю, з наявними на ньому пошкодженнями у вигляді вм`ятини на капоті, розбитого лобового скла, тріщини декоративної накладки переднього бамперу. На бордюрному камені біля правого краю проїзної частини наявний слід бурого кольору.
За даними висновку судово-медичної експертизи № 401 від 27.08.2019 р. у ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: - закритої черепно-мозкової травми (крововилив м`яких тканин голови з внутрішньої поверхні голови в скроневій ділянці зліва, крововилив під тверду та м`яку мозкові оболонки з забоєм речовини головного мозку), що мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент спричинення та перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті; - закритого перелому лівої ключиці, що має ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості та в прямому причинному зв`язку із настанням смерті не перебуває; - саден лівої гомілки, правого колінного суглоба, лівої кисті, крововиливу м`яких тканин лівої гомілки, мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що в причинному зв`язку із настанням смерті не перебувають.
Смерть ОСОБА_12 настала від закритої черепно-мозкової травми ( крововилив під тверду та м`яку мозкові оболонки з забоєм речовини головного мозку) як наслідок набряк головного мозку.
Всі вище перераховані тілесні ушкодження могли утворитись від дії тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючі частини зовнішнього кузова автомобіля, що рухався з послідуючим падінням та ударом до твердого дорожнього покриття.
Враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень, а саме розташування більшості по лівій боковій поверхні, в момент перевинного контакту ОСОБА_12 могла перебувати у вертикальному або близькому до нього положеннях та оберненою лівою боковою поверхнею тіла до автомобіля, що рухався.
Згідно з висновком судової інженерно-транспортної експертизи технічного стану транспортного засобу № 10.2-0308:19 від 18.10.2019 р. на момент огляду робоча гальмова система автомобіля «Geely MR-7151А», р.н. НОМЕР_1 , перебувала в працездатному стані. Ознак, які б свідчили про непрацездатність чи відмову робочої гальмової системи як на момент огляду, так і до моменту ДТП не виявлено.
Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи обставин та механізму ДТП № 10.1-0343:19 від 30.09.2019 р. в заданій дорожній обстановці, при заданих вихідних даних, водій автомобіля «Geely MR-7151А», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_10 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 18.1, 18.4 ПДР. З моменту зупинки перед нерегульованим пішохідним переходом автомобіля «ФІАТ Панда», р.н. НОМЕР_2 , який рухався у сусідній (лівій) смузі, не був позбавлений технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_12 , шляхом своєчасного застосування гальмування з зупинкою керованого ним транспортного засобу до наїзду. Враховуючи, що момент виходу пішохода ОСОБА_12 на нерегульований пішохідний перехід та момент наїзду на неї перебуває в межах часового простору переміщення невстановленого пішохода по нерегульованому пішохідному переході до моменту наїзду, а також часового простору надання останньому переваги в русі водієм автомобіля «ФІАТ Панда», р.н. НОМЕР_2 , шляхом зупинки керованого ним транспортного засобу, з технічної точки зору до виникнення даної ДТП могли призвести невідповідності дій водія автомобіля «Geely MR-7151A», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_10 вимогам п.п. 18.1, 18.4 ПДР.
Встановлені судом обставини підтверджуються також: даними рапорту від 01.08.2019 р. про отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, а саме наїзд на потерпілу на вул. Гагаріна, 18 в м. Хмельницькому; свідоцтвом про смерть ОСОБА_12 ; дислокацією проїзної частини вул. Гагаріна зі сторони вул. Грушевського в напрямку до вул. Кам`янецької, яка має дві смуги в одному напрямку, на перехресті вул. Гагаріна і пров. Військоматського розташований нерегульований пішохідний перехід, який відзначений дорожньою розміткою 1.14.3 «зебра» і дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід»; посвідченням водія на ім`я ОСОБА_10 ; свідоцтвом про реєстрацію автомобіля «Geely MR-7151А», р.н. НОМЕР_1 ; речовим доказом вказаним транспортним засобом; результатом тесту технічного приладу «Драгер» щодо перебування ОСОБА_10 у тверезому стані.
Наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення кримінального правопорушення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення поза розумним сумнівом.
Дослідивши під час судового розгляду всі обставини кримінального провадження, оцінивши відповідно до ст. 94 КПК України кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ухвалення обвинувального вироку), суд дійшов висновку про доведення у ході судового розгляду винуватості обвинуваченого ОСОБА_10 у порушенні правил безпеки дорожнього руху (п.п. 18.1, 18.4 ПДР) особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Обвинувачений на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, будь-яким психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності на той час не страждав, не страждає на такі і в теперішній час, поводиться адекватно. Тому суд визнає його осудним та відповідальним за скоєне.
При обранні обвинуваченому виду та міри покарання судом враховуються визначенні ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі: ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_10 характеризується позитивно, працює, є учасником бойових дій, інвалідом війни 3 групи, раніше не судимий, вчинив тяжкий, проте необережний злочин, в стані сп`яніння не перебував. Він повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, добровільно частково відшкодував заподіяну потерпілим шкоду, що суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання. Обставини, які б обтяжували покарання, відсутні.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного злочину, особу винного, позицію прокурора, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у мінімальному розмірі.
Враховуючи, що обвинувачений має на утриманні хворих батьків, які проживають в іншій місцевості та потребують догляду, що ніким із учасників судового розгляду не оспорюється, раніше до відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не притягувався (відомостей про зворотнє суду не представлено), вчинив необережний злочин, в стані сп`яніння не перебував, заявив про необхідність права керувати транспортними засобами для можливості подальшого відшкодування завданої потерпілим шкоди, а також позицію потерпілих та їх представників, які просили не позбавляти обвинуваченого права керувати транспортними засобами, суд дійшов висновку таке додаткове покарання не призначати.
Разом з тим, приймаючи до уваги особу винного, який повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, добровільно частково відшкодував заподіяну потерпілим шкоду та зобов`язався відшкодовувати її і надалі, раніше не судимий, характеризується позитивно, працює, є учасником бойових дій, інвалідом війни 3 групи, вчинив необережний злочин, відсутність обставин, які б обтяжували покарання, позицію потерпілих, їх представників та висновок органу пробації про можливість виправлення ОСОБА_10 без ізоляції від суспільства і низькі ризики вчинення ним повторного кримінального правопорушення та його небезпеки для суспільства, в тому числі окремих осіб, а також інші в сукупності обставини і їх поєднання, які пом`якшують покарання та знижують ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства, суд приходить до висновку у відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням та покласти на нього передбачені ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки.
На думку суду таке покарання та звільнення від його відбування з випробуванням буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.
З огляду на вищенаведене суд відхиляє позицію прокурора щодо призначення ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі реально з позбавленням останнього права керувати транспортними засобами як таку, що суперечить відомостям про особу обвинуваченого, висновку органу пробації, позиції та інтересам потерпілих.
Цивільний позов ОСОБА_4 в інтересах малолітнього ОСОБА_14 та цивільний позов ОСОБА_15 до обвинуваченого ОСОБА_10 та Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі МТСБУ) про стягнення матеріальної та моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.
Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України (далі ЦК) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV (далі Закон № 1961-IV).
За вимогами ст. 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону № 1961-IV).
Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Пунктом 27.2 ст. 27 Закону № 1961-IV передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.
Статтею 1200 ЦК України визначено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема, дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років) у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів.
Статтею 1202 ЦК України передбачено, що відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами.
Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Geely MR-7151А», р.н. НОМЕР_1 , застрахована не була, оскільки обвинувачений ОСОБА_10 є учасником бойових дій.
Відповідно до п. 13.1 ст. 13 Закону № 1961-IV учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю І групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю І групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.
Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 566 від 09.07.2010 р. (в редакції станом на час дорожньо-транспортної пригоди, далі Розпорядження № 566) встановлено розміри страхових виплат за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, укладених після набрання чинності цим розпорядженням: за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 100 000 гривень на одного потерпілого; за шкоду заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, у розмірі 200 000 гривень на одного потерпілого.
Відповідно до довідки КП «Хмельницький міський перинатальний центр» Хмельницької міської ради загибла ОСОБА_12 працювала у цьому підприємстві з 01.01.2010 р. по 03.08.2019 р. на посаді молодшої медичної сестри з догляду за хворими, її дохід за період з 01.08.2018 р. по 31.07.2019 р. склав 56 089,53 грн.
Отже, середньомісячний заробіток загиблої ОСОБА_12 становив 4674 грн. 13 коп. (56 089,53 грн. : 12 міс.)
До вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення на утриманні загиблої ОСОБА_12 перебували її діти: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дочка ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , остання продовжує навчатись в Кременецькому філіалі Почаївської Духовної Семінарії (закінчення навчання 14 червня 2022 року). Ці обставини підтверджуються: довідкою про склад сім`ї Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області № 628 від 11.09.2019 р.; довідкою Почаївської Духовної Семінарії № 25 від 03.09.2019 р.; даними свідоцтв про народження позивачів ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .
Виходячи з наведених вище законодавчих норм, середньомісячного заробітку загиблої ОСОБА_12 , з вирахуванням частки, яка припадала на неї саму та осіб, які перебували на її утриманні (трьох дітей, які проживали разом із нею), розмір місячного стягнення з МТСБУ на користь позивачів у зв`язку із втратою ними годувальника складає 1 168,53 грн. (4 674,13 : 4).
Разом з тим, згідно з абзацом 2 ч. 1 ст. 1202 ЦК України за наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед.
Загальний розмір відшкодування матеріальної шкоди через втрату годувальника, яка може бути стягнута із МТСБУ одноразовим платежем, становить 42 067,08 грн. (1 168,53 х 12 х 3). В обґрунтування необхідності стягнення суми відшкодування одноразовим платежем за три роки позивачі зазначили, що після загибелі матері вони перебувають у скрутному матеріальному і психолого-емоційному становищі, що ніким не оспорюється, а тому, враховуючи такі обставини, матеріальне становище обвинуваченого, який завдав шкоди, з метою захисту майнових інтересів позивачів ОСОБА_14 та ОСОБА_15 (дітей загиблої), суд приходить до висновку позовні вимоги останніх в цій частині задовольнити.
З урахуванням суми до стягнення одноразовим платежем за три роки, решта суми відшкодування має виплачуватися позивачам регулярними платежами в сумі 1 168,53 грн. щомісяця кожному, ОСОБА_14 до досягненням ним вісімнадцяти років, ОСОБА_15 до закінчення навчання, але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років. При цьому ОСОБА_14 за наявності відповідних підстав (навчання) не позбавлений в подальшому права на отримання такого відшкодування до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років.
Від смерті ОСОБА_12 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) до досягненням ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вісімнадцяти років ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) залишилось 6 років і 11 місяців, що становить 83 місяці (6 x 12 + 11), до закінчення навчання ОСОБА_15 (14.06.2022 р.) 2 роки 10 місяців, тобто 34 місяці (2 х 12 + 10). Отже, загальний розмір стягнення із МТСБУ на користь ОСОБА_14 через втрату годувальника повинен скласти 96 987,99 грн. (83 х 1 168,53), на користь ОСОБА_15 39 730,02 грн. (34 х 1 168,53), що не виходить за межі страхової суми, визначеної Розпорядженням № 566.
Також суд вважає, що вчиненням злочину та як наслідок спричиненням смерті ОСОБА_12 потерпілим ОСОБА_14 та ОСОБА_15 (дітям загиблої) завдано моральної шкоди, оскільки останні в зв`язку із втратою материнського тепла, любові, підтримки, турботи та ласки, перенесли сильні душевні страждання, що також змінило звичний спосіб їх життя та потребувало додаткових зусиль для його влаштування. На думку суду, з урахуванням ступеню вини обвинуваченого, наслідків, що настали, понесених потерпілими моральних страждань, суті позовних вимог, характеру діяння особи, що заподіяла шкоду, розмір цього відшкодування слід визначити в сумі 75 000 грн. кожному позивачу. Суд вважає, що зазначена сума за своїм розміром, враховуючи наслідки злочину, моральний стан потерпілих, є достатньою та справедливою сатисфакцією.
Відповідно до ст.ст. 1167, 1168, 1187 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала , якщо шкоди завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Згідно з п. 27.3. Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.
Згідно із пунктом г) ст. 41.1 Закону № 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону. Такими особами, зокрема, є учасники бойових дій, до числа яких відноситься обвинувачений.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 р. № 2629-VIII мінімальна заробітна плата на день настання страхового випадку становила 4 173 грн.
Отже, потерпілі ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , враховуючи наявність у загиблої ОСОБА_12 трьох дітей, мають право на відшкодування моральної шкоди за рахунок МТСБУ у розмірі по 4 мінімальних заробітних плат кожен (12 : 3), що становить 16 692 грн. (12 : 3 х 4 173).
Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Таким чином з обвинуваченого ОСОБА_10 підлягає стягненню на користь ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в рахунок відшкодування завданої їм моральної шкоди по 58 308 грн. (75 000 16 692) кожному.
Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_10 частково відшкодував завдану моральну шкоду потерпілому ОСОБА_14 в сумі 24 841 грн., потерпілій ОСОБА_15 в сумі 6 511 грн., тому з нього підлягає стягненню на користь ОСОБА_14 33 467 грн. (58 308 24 841) та на користь ОСОБА_15 51 797 грн. (58 308 6 511).
Процесуальні витрати документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових інженерно-транспортних експертиз в сумі 2041 грн. 13 коп. у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Вказаний розмір процесуальних витрат та факт їх понесення ніким із учасників судового розгляду не оспорюються.
З метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого запобіжний захід останньому, до набрання вироком чинності, слід залишити попередній особисте зобов`язання.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України,
ОСОБА_10 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_10 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_10 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов ОСОБА_4 , заявлений в інтересах малолітнього ОСОБА_14 , та цивільний позов ОСОБА_15 задовольнити частково.
Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_14 :
-1168 (одну тисячу сто шістдесят вісім) грн. 53 коп. щомісячно до досягненням ним вісімнадцяти років в рахунок відшкодування шкоди, завданої смертю матері;
-42 067 (сорок дві тисячі шістдесят сім) грн. 08 коп. разовим платежем в рахунок відшкодування шкоди, завданої смертю матері;
-16 692 (шістнадцять тисяч шістсот дев`яносто дві) грн. в рахунок відшкодування завданої йому смертю матері моральної шкоди.
Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_15 :
-1168 (одну тисячу сто шістдесят вісім) грн. 53 коп. щомісячно до закінчення навчання, але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років, в рахунок відшкодування шкоди, завданої смертю матері;
-42 067 (сорок дві тисячі шістдесят сім) грн. 08 коп. разовим платежем в рахунок відшкодування шкоди, завданої смертю матері;
-16 692 (шістнадцять тисяч шістсот дев`яносто дві) грн. в рахунок відшкодування завданої їй смертю матері моральної шкоди.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь ОСОБА_14 33 467 (тридцять три тисячі чотириста шістдесят сім) грн. в рахунок відшкодування завданої йому смертю матері моральної шкоди.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь ОСОБА_15 51 797 (п`ятдесят одну тисячу сімсот дев`яносто сім) грн. в рахунок відшкодування завданої їй смертю матері моральної шкоди.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Речовий доказ автомобіль «Geely MR-7151А», р.н. НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання керівнику спецмайданчика для тимчасового зберігання затриманого автотранспорту НПУ ГУНП в Хмельницькій області - повернути ОСОБА_16 за належністю (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ).
Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави 2041 грн. 13 коп. процесуальних витрат.
Запобіжний захід ОСОБА_10 до набрання вироком чинності залишити попередній особисте зобов`язання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: