Справа № 487/5245/20
Провадження № 1-кс/487/6110/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2020 року м. Миколаїв
Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 02.08.2020 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001308 від 14.07.2020 за ч. 1 ст. 372 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій останній просив скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 02.08.2020 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001308 від 14.07.2020 за ч. 1 ст. 372 КК України.
В обґрунтування скарги зазначив, що постанова слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві, ОСОБА_4 від 02.08.2020 року про відмову у визнанні його потерпілим належним чином не вмотивована. Слідчим ОСОБА_4 , при розслідуванні кримінального провадження №0001308, постановою від 02.08.2020 року ОСОБА_3 відмовлено в визнанні його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні у зв`язку із відсутністю в матеріалах провадження даних стосовно завдання йому будь-якої шкоди. Вважає, що вказана постанова підлягає скасуванню оскільки суперечить вимогам чинного законодавства та обмежує його у процесуальних правах.
В судовому засіданні ОСОБА_3 обставини викладені в скарзі підтримував, наполягав на її задоволенні.
Слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно належним чином, причин неявки суду не повідомив.
У порядку ч.3 ст. 306 КПК України, скаргу було розглянуто за відсутності слідчого.
Вивчивши скаргу, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно з п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Із матеріалів скарги вбачається, що в провадженні слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві ОСОБА_4 перебувають матеріали кримінального провадження №0001308 від 14.07.2020 за ч. 1 ст. 372 КК України.
02.08.2020 року слідчим Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженн,і внесеному до ЄРДР за №0001308 від 14.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 372 КК України, у зв`язку із відсутністю відомостей про завдання ОСОБА_3 шкоди.
Під час винесення постанови слідчий, виходив з того, що відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Проте, під час досудового розслідування не здобуто підтверджень завдання будь-якої шкоди ОСОБА_3 .
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди; права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого; потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення; за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
З огляду на зазначену процесуальну норму, слідчий у випадку відмови у визнанні потерпілим, виносить вмотивовано постанову про відмову у визнанні потерпілим.
Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у п.67 рішення від 4 квітня 2006 року у справі «Шевченко проти України», розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть детально вивчені, а висновки не будуть обґрунтовані.
Дослідивши постанову про відмову у визнанні потерпілим від 02.08.2020 року на предмет її обґрунтованості, слідчий суддя приходить до висновку, що окрім посилання на положення ст. 55 КПК України, слідчим зроблено загальне посилання на відсутність у матеріалах провадження даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 було завдано шкоди, однак на підтвердження такого свого висновку слідчий не навів та не послався, які саме матеріали досудового розслідування дають підстави прийти до такого висновку, які слідчі дії були ним проведені, та у сукупності свідчать про те, що ОСОБА_3 не було завдано шкоди.
Відповідно до ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню зокрема вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.
Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого (ст. 92 КПК України).
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_3 щодо скасування постанови слідчого.
Приймаючи до уваги вищевикладене скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 02.08.2020 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001308 від 14.07.2020 за ч. 1 ст. 372 КК України підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 02.08.2020 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001308 від 14.07.2020 за ч. 1 ст. 372 КК України задовольнити.
Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 02.08.2020 року у кримінальному провадженні №0001308 від 14.07.2020 про відмову у визнанні потерпілим.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали оголошено 23.10.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1