Справа № 464/3596/20
пр.№ 1-в/464/124/20
У Х В А Л А
13 липня 2020 року

Сихівський районний суд м. Львова
в складі: головуючої- судді ОСОБА_1 ,
секретар судових засідань ОСОБА_2

розглянувши в залі суду в м. Львові клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту майна, в обгрунтування якого покликається на те, що в межах кримінальної справи про його обвинувачення за ч. 1 ст.190, ч. 3 ст. 364 КК України, постановою слідчого від 09.04.2008 року було накладено арешт на його особисте майно, а саме 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 ; квартиру АДРЕСА_2 . Враховуючи те, що конфіскації майна як покарання не було призначено, а також те, що ним відбуто покарання, сплачено судові витрати за вироком суду, у зв`язку із чим потреба в арешті майна відпала, а накладений арешт порушує його права як власника майна, просить клопотання задоволити.
ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Дослідивши матеріали клопотання, оглянувши матеріали кримінальної справи № 1-99/2009 р., суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що постановою слідчого ОСОБА_4 від 09 квітня 2008 року накладено арешт на особисте майно ОСОБА_3 , а саме 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 ; квартиру АДРЕСА_2 . Як вбачається із змісту такої, підставою накладення арешту було забезпечення можливого вироку суду в частині конфіскації особистого майна.

Вироком Сихівського районного суду м. Львова від 17.12.2009 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.190, ч. 3 ст. 364 КК України та призначено йому покарання із застосуванням ст.70 КК України 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в системі правоохоронних органів строком на 2 роки, без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України останнього звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки та відповідно до п. п. 2,3,4 ст. 76 КК України покладено обов`язки. Крім того, позбавлено спеціального військвого звання, вирішено долю речових доказів та стягнуто в користь ЛНДІСЕ витрати на проведення експертиз в розмірі 20 478 грн. Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 11.04.2011 року даний вирок змінено. ОСОБА_3 звільнено від призначеного судом покарання за ч.1 ст. 190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та ухвалено вважати його засудженим за ч.3 ст. 364 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки, в решті вирок залишено без змін.
Згідно п.9 розд. XI «Перехідні положення» КПК 2012 року: питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим кодексом.
Відповідно до ст.324 КПК України ( в редакції 1960 року) питання що робити з арештованим майном вирішував суд при ухваленні вироку. Згідно ст.409 цього ж кодексу питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.

Встановлено, що квартира АДРЕСА_2 на підставі договору дарування від 23.06.2005 року № 2-670, посвідченого першою Львівською держнотконторою належить ОСОБА_3 , а також останній є співласником 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 26.12.1994 року, виданого Львівською дистанцією цивільних споруд Львівської залізниці, що підтверджується наявним в матеріалах кримінального провадження листом обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 10.08.2007 року за № 5144.
Як вбачається із долученої до клопотання копії постанови державного виконавця від 02.07.2020 року ОСОБА_3 сплатив на користь ЛНДІСЕ 20 478 грн. витрат на залучення експертів, які йому присуджено вироком суду. Згідно вироку суду конфіскація майна як покарання ОСОБА_3 не призначалась.
З огляду на викладене, враховуючи те, що питання щодо арештованого майна вироком не було вирішено, ззважаючи на непризначення конфіскації майна, а також сплату ОСОБА_3 усіх судових витрат, суд вважає, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба, а тому клопотання ОСОБА_3 слід задоволити та скасувати арешт накладений постановою слідчого від 09.04.2008 року на його особисте майно, а саме 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 ; квартиру АДРЕСА_2 .
На підставі наведеного, керуючись ст. 409КПК України (в ред.1960р.),-

п о с т а н о в и в :

клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту задоволити.
Скасувати арешт, який накладено постановою слідчого від 09.04.2008 року на особисте майно ОСОБА_3 , а саме 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 ; квартиру АДРЕСА_2 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 13.07.2020 року.

Головуюча