Справа № 154/2620/20 Провадження № 11-сс/802/661/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000024 на ухвалу слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 11 листопада 2020 року щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий СВ Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 звернувся до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою в межах строку досудового розслідування щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, розлученого, на утриманні перебуває малолітня дитина, раніше судимого, востаннє вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 26.12.2018 за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на 3 (три) роки з іспитовим строком два роки,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 11.11.2020 вказане клопотання задоволено та продовжено підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 08.12.2020 року, із залишенням розміру застави у сумі 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень.
У поданій апеляційній скарзі захисник підозрюваного оскаржує рішення слідчого судді з мотивів його незаконності. Вказує, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які давали б підстави для продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо його підзахисного, суттєво зменшилися. Стверджує, що оголошена ОСОБА_7 підозра є необґрунтованою. Посилається на те, що розмір, визначеної підозрюваному застави, є завищеною. Крім того, зауважує, що його підзахисний має постійне місце реєстрації і проживання, а на його утриманні перебуває малолітня дитина. З огляду на наведені обставини, просить скасувати ухвалу слідчого судді із постановленням нової, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та зменшити розмір застави до 50000 (п`ятдесяти тисяч) гривень.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі, просили її задовольнити та відмовити у продовженні строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , застосувавши до останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, прокурора, який доводи апеляційної скарги заперечив і просив рішення слідчого судді залишити без змін, пояснення слідчого, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.
Положеннями ст.197 КПК України регламентовано, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст.199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Дані вимоги закону при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 слідчим суддею дотримані.
На думку суду апеляційної інстанції, продовжуючи підозрюваному винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував як обставини, передбачені ст.184 КПК України, так і обставини, визначені ст.199 КПК України.
З матеріалів провадження вбачається, що 16.03.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості № 0000024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
15.09.2020 о 14 год. 53 хв. ОСОБА_7 затриманий в порядку ст.208 КПК України і 15.09.2020 йому вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 16.09.2020 підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 24 год. 13 листопада 2020 року.
06.11.2020 в.о. керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_10 строк досудового розслідування продовжено до 3 (трьох) місяців, тобто до 08 грудня 2020 року.
Таким чином, слідчий суддя підставно продовжив підозрюваному ОСОБА_7 винятковий запобіжний захід у межах строку досудового розслідування.
Апеляційний суд вважає, розглядаючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен врахувати вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Слідчим суддею у достатній мірі встановлено підстави для продовження ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Продовжуючи підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею враховано, що строк досудового розслідування у даному кримінальному провадження продовжено до 3 (трьох) місяців, кількість епізодів злочинної діяльності, а також обсяг слідчих дій, який підлягає виконанню у межах даного кримінального провадження.
ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке за ступенем тяжкості належить до категорії тяжких.

Під час апеляційного розгляду провадження встановлено, що підозрюваний раніше неодноразово судимий, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку.
Крім того, апеляційний суд вважає, раніше заявлені ризики не зменшилися, оскільки ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та експертів та вчинити інші кримінальні правопорушення.
Оскільки ОСОБА_7 раніше був судимий за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, вчинив новий умисний тяжкий злочин під час іспитового строку, встановлено попереднім вироком, тому зазначені ризики жодним чином не зменшились.
Отже, на переконання суду апеляційної інстанції, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим та прокурором під час судового розгляду провадження, та виключить можливість вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи захисника не зменшують доведених стороною обвинувачення ризиків та не є підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого.

Доводи захисник про відсутність обґрунтованої підозри не заслуговують на увагу, так як повністю спростовуються матеріалами провадження, а тому не беруться апеляційним судом до уваги.

Оголошена ОСОБА_7 підозра підтверджується такими доказами: протоколом за результатами проведення оперативно-розшукового заходу проведення оперативної закупки від 11.04.2020 (а.п.25), протоколом контролю за вчиненням злочину від 31.05.2020 (а.п.26), протоколом обшуку від 15.09.2020 (а.п.33-34), висновками експерта №271 від 28.04.2020 та №450 від 11.06.2020 (а.п.16-22), протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 20.09.2020 (а.п.42-43).

Вказана сукупність доказів повністю спростовує доводи сторони захисту про відсутність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Що стосується доводів апелянта про зменшення розміру застави, то вони є необґрунтованими, оскільки не відповідають положенням кримінального процесуального законодавства.

Так, слідчим суддею ОСОБА_7 залишений розмір застави у сумі 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень.
Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, тому слідчий суддя, відповідно до приписів п.2 ч.5 ст.182 КПК України, обґрунтовано визначив підозрюваному розмір застави у сумі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень.

Оскільки положеннями п.2 ч.5 ст.182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому слідчий суддя правильно визначив розмір застави ОСОБА_7 в межах, визначених п.2 ч.5 ст.182 КПК України, і не в максимальному розмірі.

Тому законні підстави для зменшення визначеного розміру застави щодо підозрюваного відсутні.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування рішення суду, суд апеляційної інстанції не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 11 листопада 2020 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді