Справа № 466/5976/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2020 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Львові, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001938 від 22.07.2020р. про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, раніше судимого, востаннє 02.03.2020р. Личаківським районним судом м. Львів за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст. 185 до 4 років 1 місяця позбавлення, який відбуває покарання у Державній установі «Личаківська виправна колонія № 30» м. Львів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , 21.07.2020р., близько 14:10 год., не маючи передбаченого законом дозволу на носіння холодної зброї, під час його супроводу старшим інспектором відділу нагляду і безпеки ОСОБА_6 з 1-ї локальної дільниці до відділення № 3, а саме медичної частини ЛВК №30, за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 156, під час поверхневого огляду, за поясом під одягом у останнього було виявлено та вилучено металеву загострену пластину із руків`ям, обмотаним чорною ізоляційною стрічкою, яка, відповідно до висновку експерта Львівського НДЕКЦ МВС України №10/1-322 від 29.07.2020, належить до категорії холодної зброї колюче-ріжучої дії, виготовленої саморобним способом, яку він незаконно носив з собою.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України.

В розпорядження суду поступила угода про визнання винуватості, укладена 31.07.2020р. між прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 468. 469, 472 КПК України.

Так із змісту даної угоди встановлено, що ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, повністю визнає наведені в обвинувальному акті обставини вчинення цього злочину.

Сторони угоди погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинений ним злочин, передбачений ч.2 ст. 263 КК України у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднавши йому невідбуту частину покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 02.03.2020р. та з остаточно визначеним покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.

Також зазначив, що усвідомлює, що наслідком укладання та затвердження цієї угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він зможе допитувати свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь.

Крім того, наслідком укладання та затвердження цієї угоди є обмеження права ОСОБА_4 на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу, які полягають у тому, що він зможе оскаржити вирок виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4-7 статті 474 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку, наслідком якого буде новий судовий розгляд кримінального провадження в загальним порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку.

ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

В судовому засіданні прокурор та захисник обвинуваченого ОСОБА_5 також підтримали угоду про визнання винуватості ОСОБА_4 та просили таку затвердити.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена та його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 263 КК України, як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Відтак суд вважає, що слід затвердити угоду про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження з тих підстав, що така відповідає вимогам ст. 472 КПК України, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, учасники судового провадження просять таку угоду затвердити, узгоджена сторонами міра покарання відповідає санкції ч.1 ст. 263 КК України, тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого, та укладення даної угоди між сторонами кримінального провадження було добровільним.

Підстав для відмови у затвердженні укладеної між сторонами угоди про визнання винуватості суд не вбачає.

З обвинуваченого також слід стягнути в дохід держави 1 307,60 грн. судових витрат на залучення експерта.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 472, 474, 475 КПК України, суд , -

у х в а л и в :

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31 липня 2020 року між ОСОБА_4 з одного боку, за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 та прокурором Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 з іншого боку, у кримінальному провадженні № 0001938 від 22.07.2020р.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, шляхом призначення покарання за сукупністю вироків, частково приєднати ОСОБА_4 невідбуту частину покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 02.03.2020р. та остаточно визначити покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 1 307,60 грн. судових витрат на залучення експерта, згідно висновку № 10/1-322 від 29.07.2020р.

Речовий доказ у справі: нерозкладний ніж, який згідно висновку експерта № 10/1-322 від 29.07.2020р. відноситься до категорії холодної зброї колючо-ріжучої дії, саморобного вироблення - знищити.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання 02.10.2019р.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду, через Шевченківський районний суд м. Львова , з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1