Справа № 161/1211/21
Провадження № 1-кс/161/585/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 22 січня 2021 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000125 від 29.12.2020 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, про арешт майна,
ВСТАНОВИВ:

20.01.2021 слідчий СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про накладення арешту на земельні ділянки , які розташовані за адресою: Волинська область, с. Світязь, урочище Гушово, вул. Гайова.
Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000125, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.364 КК України, в ході якого встановлено, що ПрАТ «Волиньпродукт» протягом багатьох років є належним користувачем земельної ділянки розміром 12,7461 га, кадастровим номером: :04:001:0187, на якій розташовані об`єкти нерухомого майна пансіонату «Шацькі озера» за адресою: Волинська область, с. Світязь, урочище Гушово, вул. Гайова, №2.

У зв`язку із скасуванням в судовому порядку Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, для оформлення подальшого орендного користування землею, Волинською обласною державною адміністрацією було видано розпорядження №254 від 12.07.2013 року «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» .

13 серпня 2020 року головою Волинської обласної державної адміністрації ОСОБА_6 було видано Розпорядження за №479 Про надання ПрАТ «Волиньтурист» дозволу на розробку технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки» розміром 12,7461 га.

Однак вже у грудні 2020 року Товариству стало відомо, що 11 вересня 2020 року заступником голови Волинської обласної державної адміністрації ОСОБА_7 , було видано розпорядження №532 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки» відповідно до якого було надано дозвіл невідомим особам на поділ вказаної земельної ділянки на окремі земельні ділянки з присвоєнням кадастрових номерів, не заважаючи на те що на даній земельній ділянці розміщенні об`єкти нерухомого майна ПрАТ «Волиньпродукт».

Також товариству стало відомо, що дана земельна ділянка була поділена на 15 окремих земельних ділянок при тому, що на території пансіонату «Шацькі озера» проходять інженерні комунікації Товариства, а саме: водопровідні, каналізаційні, мережі електропостачання.

З метою недопущення вибуття із державної власності земельної ділянки розміром 12,7461 га, кадастровим номером: :04:001:0187, на якій розташовані об`єкти нерухомого майн ПрАТ «Волиньтурист» за адресою : Волинська область, с. Світязь, урочище Гушево, вул. Гайова, 2, а також з метою недопущення вибуття із державної власності земельних ділянок , які утворились внаслідок поділу земельної ділянки розміром 12,7461 га, кадастровим номером :04:001:0187, виникла необхідність у накладенні арешту на земельні ділянки з відповідними кадастровими номерами.

Слідча в судовому засіданні клопотання підтримала, просила таке задовольнити, з підстав викладених у ньому.
Голова правління ПрАТ «Волиньтурист» в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просить таке задовольнити.
Заслухавши пояснення слідчої та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно статті 131, частини першої статті 170 КПК України засобом забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який полягає у тимчасовому позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Також, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий, звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна обґрунтовує підстави і мету накладення арешту на земельні ділянки, як накладення такого арешту на майно, з метою недопущення вибуття із державної власності таких земельних ділянок.

За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Виходячи з положень кримінально процесуального законодавства, матеріальні об`єкти, які, на переконання органу досудового розслідування, мають одну або декілька ознак наведених в статті 98 КПК України можуть набути статусу речового доказу за рішенням слідчого. Відсутність постанови про визнання майна речовим доказом, як окремого процесуального документа, який фіксує висновок слідчого про набуття майном статусу речового доказу та мотиви з яких він дійшов такої думки, позбавляє слідчого суддю можливості провести аналіз та зробити висновок про наявність чи відсутність підстав для арешту майна саме з метою його збереження як речового доказу.

Як вбачається зі змісту наданого клопотання про арешт майна, слідчим та прокурором у клопотанні було зазначено як мету накладення арешту, забезпечення збереження речових доказів, проте, нерухоме майно на яке останній просить накласти арешт не є речовим доказом у кримінальному проваджені, таких доказів слідчому судді не надано.
Орган досудового розслідування в клопотанні не надав будь якої оцінки щодо правової підстави для арешту майна земельних ділянок, достатності доказів розміру можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації, можливого розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та цивільного позову, наслідків арешту майна для інших осіб. Об`єктивних підстав вважати, що земельні ділянки, виступали знаряддям вчинення кримінального правопорушення та набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, тобто є доказом злочину, і відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та віднесені саме до знаряддя вчинення кримінального правопорушення, або ж містять на собі ознаки вчиненого кримінального правопорушення або ж відповідні сліди кримінального правопорушення не має.

Враховуючи те, що стороною кримінального провадження не доведено можливість настання ризиків зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, також не надано доказів того, що накладення арешту не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, ні слідчим, ні прокурором також не доведено достатніх підстав вважати, що дане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тому, з врахуванням вищевикладеного, в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 170-173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000125 від 29.12.2020 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, про арешт майна, а саме: земельних ділянок із кадастровими номерами :04:001:0187, площею 12,7461 га; :04:001:0455 площею 7,9408 га, :04:001:0454, площею 1,1103 га; :04:001:0453, площею 0,9817 га; :04:001:0452, площею 0,8525 га; :04:001:0451, площею 0,1207 га; :04:001:0450, площею 0,3918 га; :04:001:0448, площею 0,2841 га; :04:001:0447, площею 0,2001 га; :04:001:0446, площею 0,1815 га; :04:001:0445, площею 0,1535 га; :04:001:0444, площею 0,1071 га; :04:001:0443, площею 0,0771 га; :04:001:0442, площею 0,0449 га., які розташовані за адресою: Волинська область, с. Світязь, урочище Гушово, вул. Гайова відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1