Провадження № 1-кс/643/153/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на рішення старшого слідчого СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0001189 від 09.03.2014,
В С Т А Н О В И В:
12.01.2021 до суду з Харківського апеляційного суду надійшли матеріали вищезазначеної скарги.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 10.12.2020 апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 задоволено. Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкові від 21.10.2020 скасовано.

Матеріали за скаргою представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на рішення старшого слідчого СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0001189 від 09.03.2014 направлено до суду першої інстанції для розгляду по суті.

В обґрунтування скарги зазначено, що постановою слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 03.02.2020 року закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001189 від 10.03.2014 року, у зв`язку з нібито відсутністю в діях водія мотоцикла «Кавасакі», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Також вважав, що у кримінальному провадженні залишився неналежним чином досліджений механізм даної ДТП, що базується на показах ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , висновку комплексної експертизи №310-КЕ/663-МК/12468/2014 від 31 березня 2015 року, які, на його думку, узгоджуються між собою. Зазначає, що його клопотання про призначення у кримінальному провадженні додаткової експертизи, з яким він звернувся до слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 не розглянуто. Вказану постанову вважає незаконною, рішення про закриття кримінального провадження є передчасним та ухваленим на основі неповно досліджених доказів, а тому підлягає скасуванню.
На судове засідання учасники кримінального провадження не з`явились, до його початку від слідчого, прокурора надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, слідчий у своїй заяві просив скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 залишити без задоволення, оскільки постанова про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою, з тих підстав, на які він посилається у своїй заяві. При цьому, заявник в своїй заяві наполягав на задоволенні скарги та скасуванні оскаржуваної постанови слідчого, прокурор та слідчий проти задоволення скарги - заперечували.
Слідчий суддя, ознайомившись із заявами учасників справи, дослідивши матеріали скарги, а також матеріали кримінального провадження №0001189 від 10.03.2014, приходить до наступного.
Частиною першою статті 303 КПК України визначено, що рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
З наданих для огляду слідчому судді матеріалів кримінального провадження вбачається, що Московським ВП ГУНП Харківської області, проводилось досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001189 від 10.03.2014 за ч.2 ст.286 КК України за матеріалами правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень.
Кримінальне провадження тривало з 10.03.2014 року, за цей час слідчим двічі виносилась постанова про закриття кримінального провадження, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, через відсутність ознак кримінального правопорушення, які ухвалами слідчих суддів Московського районного суду м. Харкова скасовувались, як невмотивовані, необґрунтовані та передчасні.
Крім того, в матеріалах кримінального провадження містяться висновки комплексної судово-медичної, трасологічної, автотехнічної, комісійної судової автотехнічної експертиз.
Згідно висновків експертизи № 310-КЕ/663-МК/12468/2014 від 31.03.2015 року, місце наїзду на пішохода ОСОБА_3 розташовувалось перед плямою бурого кольору, а також на відстані на менше 6 метрів від правого краю проїзної частини по напрямку руху мотоцикла. У вказаному висновку експерта також зазначено, що порівнюючи показання свідка про розташування місця наїзду на відстані біля 3 м від краю проїзної частини (з якої він вийшов) з розташуванням місця наїзду, встановленим експертним шляхом (на менше 6 метрів від правого краю проїзної частини по напрямку руху мотоцикла), необхідно прийти до висновку про технічну неспроможність показань свідка в цій частині.
В подальшому по кримінальному провадженню була проведена судова автотехнічна експертиза. Висновки вказаної експертизи № 585/16 від 13.07.2016 року покладені слідчим в основу оскаржуваної постанови. Так, згідно висновків вказаної експертизи, в даній дорожній обстановці водій мотоцикла не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода та в діях водія мотоцикла не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України, які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.
Як вбачається з вказаної експертизи № 585/16 від 13.07.2016 року, зазначені висновки експертом зроблені із вихідних даних, наданих свідками, згідно яких місце наїзду на пішохода розташовано на відстані 3-3,5 м від правого бордюру по ходу руху мотоциклу, на підставі чого був розрахований час руху пішохода з моменту його виходу на проїзну частину дороги до наїзду.
Між тим, як вбачається з висновків комплексної судово-медичної, трасологічної та автотехнічної експертизи № 310-КЕ/663-МК/12468/2014 від 31.03.2015 року, такі показання свідків визнані технічно неспроможними, оскільки експертним шляхом встановлено, що місце наїзду на пішохода ОСОБА_3 розташовувалось на відстані на менше 6 метрів від правого краю проїзної частини по напрямку руху мотоцикла.
Показання свідка ОСОБА_7 , згідно яких місце наїзду знаходиться на відстані 5,7 м від правого краю бордюру, експертом під час проведення експертизи № 585/16 від 13.07.2016 року не були взяті до уваги, оскільки показання вказаного свідка не містили даних, які характеризували б механізм розвитку даного ДТП.
Згідно висновку експерта №7/295/296СЕ-19/6857/13169 від 18.06.2019 згідно ст.69 КПК України експерти вважають за необхідне звернути увагу на наступні обставини в наданих матеріалах кримінального провадження. З урахуванням механізму контактування мотоцикла з пішоходом, який було встановлено під час проведення комплексної судово-медичної, трасологічної та автотехнічної експертизи №310-КЕ/663-МК/12468/014 від 31.03.2015, яка мається в матеріалах кримінального провадження №0001189, місце наїзду на пішохода ОСОБА_3 , розташовувалося перед плямою бурого кольору, а також на відстані не менше 6 м від правого краю проїзної частини по напрямку руху мотоцикла.
При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що в матеріалах кримінального провадження міститься клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 щодо вирішення питання про проведення у кримінальному провадженні судової автотехнічної експертизи, у задоволенні якої постановою старшого слідчого від 18.11.2019 відмовлено.
03.02.2020 старшим слідчим СВ Московського ВП ГУНП Харківської області ОСОБА_5 прийнято постанову про закриття кримінального провадження №0001189 від 10.03.2014 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Частиною 4 ст. 38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, проте під час даного досудового розслідування слідчим не повно з`ясовані всі обставини справи, що дає суду підстави вважати досудове розслідування неефективним і неповним, а Постанову передчасною та необґрунтованою, отже такою, що підлягає скасуванню.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.
ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ висловлює сталу позицію, вказуючи у своїх рішеннях на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справах "Ніконенко проти України" від 14.11.2013 року, п.44, "Мута проти України" від 31.07.2012 року, п. 61, "Карабет та інші проти України" від 17.01.2013 року, п.259).
Як вказував в скарзі заявник, і з такими його твердженнями погоджується слідчий суддя, з метою повного, всебічного та ефективного розслідування, слідчий мав би дослідити та дати оцінку доцільності призначення додаткової судової автотехнічної експертизи, на вирішення якої поставити питання, на які посилається скаржник у скарзі тощо.
Згідно ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого має бути вмотивована, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, однак в постанові про закриття кримінального провадження не надано оцінку всім обставинам, здобутим під час досудового розслідування.
За таких умов досудове розслідування не можна вважати повним та ефективним, а оскаржувану постанову законною і обґрунтованою, отже постанова слідчого має бути скасована.
При цьому, слідчий суддя звертає увагу скаржника на те, що відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
З приводу заявленого скаржником клопотання щодо призначення додаткової судової автотехнічної експертизи, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст.244 КПК України сторона захисту має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про проведення експертизи у разі, якщо: 1) для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта, проте сторона обвинувачення не залучила його або для вирішення залученим стороною обвинувачення експертом поставлені запитання, що не дозволяють дати повний та належний висновок з питань, для з`ясування яких необхідне проведення експертизи, або існують достатні підстави вважати, що залучений стороною обвинувачення експерт, внаслідок відсутності у нього необхідних знань, упередженості чи з інших причин надасть або надав неповний чи неправильний висновок; 2) сторона захисту не може залучити експерта самостійно через відсутність коштів чи з інших об`єктивних причин.
Так, визначені у ч. 1 ст. 303 КПК України положення щодо можливості оскарження конкретних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, не дають жодних підстав для різного (неоднозначного) їх тлумачення. Таким чином, ч. 1 ст. 303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.
Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, вирішення питання щодо призначення експертизи у кримінальному провадженні не входить до переліку підстав для звернення зі скаргою в порядку ст.303 КПК України, тому у цій частині слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги.
Керуючись ст.ст. 303-304, 309, 376, 395 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на рішення старшого слідчого СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0001189 від 09.03.2014 задовольнити частково.
Постанову старшого слідчого Московського ВП ГУНП Харківської області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 03.02.2020 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001189 від 10.03.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України - скасувати.
В іншій частині у задоволенні скарги відмовити.
Матеріали кримінального провадження №0001189 від 10.03.2014 повернути до Московського ВП ГУНП Харківської області - для продовження досудового розслідування.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1