Провадження № 1-кс/463/6490/20
У Х В А Л А

23 грудня 2020 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові у дистанційному судовому провадженні в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 20.11.2020 року про відмову у визнанні потерпілим,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова із скаргою на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 20.11.2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000172 від 14.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що 20.11.2020 року слідчим було винесено постанову про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000172 від 14.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України. Дану постанову ним отримано лише 10.12.2020 року. Вважає постанову слідчого незаконною, необґрунтованою та такою, що суперечить вимогам ст.55 КПК України. Факти, викладені у постанові слідчого не відповідають дійсним обставинам справи, постанова не є вмотивованою та не містить жодної підстави вважати ОСОБА_3 особою, якій не завдано шкоди. Зазначає, що за весь час досудового розслідування слідчим не було проведено жодних слідчих дій, 20.11.2020 року винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим, після чого 10.12.2020 року заявника було допитано в якості свідка. А тому, з врахуванням вищенаведеного та уточнених під час судового розгляду вимог скарги, просить скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 20.11.2020 року про відмову у визнанні потерпілим.
Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав, з підстав наведених вище, просить скаргу задовольнити та скасувати постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Слідчий будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду скарги, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи строки розгляду скарги, вважаю за можливе провести розгляд скарги у відсутності слідчого відповідно до ч.3 ст.306 КПК України.
Заслухавши пояснення скаржника, вивчивши та дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.5 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Частина 5 ст.55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Як вбачається з матеріалів справи, слідчим Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 20.11.2020 року винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000172 від 14.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим не надано оцінки обставинам, викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення, не взято до уваги ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.06.2020 року, не зазначено мотивів прийняття оскаржуваної постанови та не спростовано доводів скаржника.
А тому, вказану постанову не можна вважати належним чином мотивованою, оскільки пункт 2 ч.5 ст.110 КПК України визначає, що мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, а слідчим не надано оцінки всім обставинам при прийнятті оскаржуваної постанови.
Відповідно до ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що постанову слідчого від 20.11.2020 року про відмову у визнанні потерпілим слід скасувати.

Керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 20.11.2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000172 від 14.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1