ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/3358/20 Номер провадження 11-сс/814/1014/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5 ,
представника володільця майна адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали провадження за апеляційною представника володільця майна адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 жовтня 2020 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Вказаною ухвалою частково задоволено клопотання слідчого СВ Лубенського відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 про арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 22.05.2020 за № 0000079 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Накладено арешт на вилучене 08.10.2020 в ході додаткового огляду майно, а саме: автомобіль «Нива» д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом д.н.з. НОМЕР_2 , шляхом заборони відчуження до скасування арешту майна в установленому КПК порядку, залишивши на зберіганні ТОВ «АГРО ПЕРЕМОГА» за адресою: с. Гиряві Ісківці вул. Миру, 2/1 Лохвицького району Полтавської області.

У задоволенні іншої частини клопотання відмовлено.

Приймаючи вказане рішення, слідчий суддя вказав, що для збереження слідової інформації, проведення експертиз, а також для встановлення обставин вчинення злочину, маються об`єктивні підстави для накладення арешту на вилучений транспортний засіб з причепом.

Крім того, слідчий суддя вказав, що в судовому засіданні слідчий не зміг пояснити в чому полягає необхідність у накладенні арешту на вилучені культури роду гарбузових, зокрема для забезпечення якої слідової інформації і для проведення яких експертиз.

При цьому, слідчий суддя вважає, що вилучені культури підпадають під ознаки речових доказів, які піддаються швидкому псуванню, тому прийшов до висновку, що культури роду гарбузових, кількість яких зафіксовано, необхідно повернути власнику.

В апеляційній скарзі представник володільця майна адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Лубенського відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 про арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 22.05.2020 за № 0000079 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України

На обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що витяг з ЄРДР під записом №2 не містить номеру кримінального провадження, не містить відомостей, що земельна ділянка яка розташована на території Засульської сільської ради, на якій було затримано автомобіль з причепом, має відношення до кримінальних проваджень відомості про які внесено до ЄРДР, не містить відомостей, що вказані кримінальні провадження об`єднані в одне провадження. Разом з цим, клопотання про накладення арешту на майно подано в межах досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000079.

Судом першої інстанції не було враховано, що згідно Акту від 10.06.2020 року №365-ДК/0290/АП/09/01/-20, самовільно зайнято шляхом посіву сільськогосподарської культури - соняшника, земельну ділянку орієнтовною площею 4,2000 та., розмір завданої шкоди відповідно листа від 13.07.2020 року №10-16-0.44-3630/2-20 становить 131 338,79 грн. Згідно протоколу огляду від 25.09.2020 року самовільно зайнято шляхом посіву сільськогосподарських культур - гарбузів та кущів малини, земельну ділянку площею 2,5955 га. Згідно формули вказаної ГУ Держкомзему у Полтавській області в листі від 13.07.2020 року №10-16-0.44-3630/2-20 розмір завданої шкоди зайняттям земельної ділянки на якій оглянуто та вилучено автомобіль та причеп становить 81 279,08 грн. (у випадку якщо цільове призначення земельної ділянки - землі транспорту було визначено у відповідності до чинного законодавства).

В акті не вказано за допомогою яких саме сертифікованих приладів та як визначено розмір самовільно зайнятої земельної ділянки орієнтовною площею 4,2000 га засіяної соняшником. Факт перебування на посадах Засульської ОТГ не наділяє ОСОБА_8 та ОСОБА_9 технологічним забезпеченням для визначення розміру самовільно зайнятої земельної ділянки засіяної гарбузами та кущами малини на площі 2,5955 га, а відомості про сертифікацію засобу вимірювання прибору «GАRMIN еТrех 10» в протоколі відсутні.

Також вказує, що земельне законодавство України не передбачає перебування земельної ділянки «у користуванні» без визначення виду користування (право постійного користування, оренда, суборенда і т.п.) та не містить юридичного поняття «зарезервовано». Згідно Земельного кодексу України цільове призначення земельної ділянки визначається землевпорядною документацією.

Суд першої інстанції, в своїй ухвалі про накладення арешту на майно, жодної обставини яка б надавала можливість використання автомобіля та причепа як доказу у кримінальному провадженні не вказав. На заперечення представника власника майна, що легковий автомобіль та причеп не придатні для використання, як знаряддя вчинення злочину - самовільного зайняття земельної ділянки, не зберегли на собі слідів або відомостей про вчинення кримінального правопорушення, а доказом в кримінальному провадженні є протокол огляду, як процесуальний документ який фіксує певні події та обставини, залишилися поза увагою суду.

Також просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки повний текст ухвали отримав 27.10.2020. Вказує, що відсутність повного тексту ухвали суду є об`єктивною перешкодою її оскарження з дня проголошення. Тому вважає, що п`яти денний строк на оскарження ухвали починається з 28.10.2020. Апеляційну скаргу подано 02.11.2020.

Інші учасники судового провадження ухвалу слідчого судді не оскаржували.

Прокурор Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_10 та слідчий СВ Лубенського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду від останніх не надходило.

Положеннями ч. 4 ст. 405 КПК України передбачено, що неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження, які судом були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, представника володільця майна адвоката ОСОБА_6 , який підтримав у повному обсязі подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду прийшла до наступного висновку.

Відповідно до ст.395 КПК України, апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді може бути подано протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Приписи ст.24 цього Кодексу гарантують право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За змістом ч.1 ст.117 КПК України, строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду, якщо він пропущений з поважних причин.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим суддею Лубенського міськрайонного суду Полтавської області 23.10.2020 було оголошено вступну та резолютивну частину оскаржуваної ухвали. Повний текст ухвали представник володільця майна адвокат ОСОБА_6 отримав 27.10.2020, що підтверджується розпискою (а.с.39). Апеляційну скаргу подав 02.11.2020

На думку колегії суддів, причини пропуску строку на апеляційне оскарження, пов`язані з необізнаністю скаржника з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення та необхідністю отримання повного тексту ухвали слідчого судді, в даному випадку є поважними.

Відповідно до вимог ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.1, п.2, п.3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації; та конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 4 ч.5 ч.6 ст. 170 КПК України: у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Як вбачається з матеріалів провадження, в СВ Лубенського ВП перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР досудових розслідувань 22.05.2020 року під № 0000079, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України по факту того, що на території Лубенського району Полтавської області невстановлені особи здійснили самовільне зайняття земельних ділянок шляхом засіяння сільськогосподарськими культурами, чим було спричинено матеріальних збитків на суму, яка встановлюється.

08.10.2020 під час проведення додаткового огляду місця події, на самовільно зайнятій земельній ділянці, яка прилягає до земельної ділянки за кадастровим номером :03:00260087, було виявлено та вилучено автомобіль «Нива» з установленим на ньому номерним знаком НОМЕР_1 з причепом д.н.з. НОМЕР_1 з причепом д.н.з. НОМЕР_2 , який був завантажений культурами роду гарбузових.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання про накладення арешту на вилучений 08.10.2020 автомобіль «Нива» з установленим на ньому номерним знаком НОМЕР_1 з причепом д.н.з. НОМЕР_2 , який завантажений культурами роду гарбузових, прийшов до висновку, про необхідність у накладенні арешту на майно, а саме: автомобіль «Нива» з установленим на ньому номерним знаком НОМЕР_1 з причепом д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ТОВ "АГРО ПЕРЕМОГА", для збереження слідової інформації, проведення експертиз, а також для встановлення обставин вчинення злочину, вказав, що маються об`єктивні підстави для накладення арешту на вилучений транспортний засіб з причепом.

Втім, апеляційний суд вважає даний висновок слідчого судді необґрунтованим, оскільки легковий автомобіль та причеп не є знаряддя вчинення злочину, передбаченого ч 2 ст. 197-1 КК України, "Самовільне зайняття земельної ділянки та самовільне будівництво" не зберегли на собі слідів або відомостей про вчинення кримінального правопорушення, а доказом в кримінальному провадженні є протокол огляду, як процесуальний документ який фіксує певні події та обставини.

Враховуючи наведене вище, апеляційний суд приходить до висновку, що арешт на автомобіль «Нива» д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом д.н.з. НОМЕР_2 був накладений слідчим суддею за відсутності достатніх підстав для цього.

У той же час, в порушення ч.2 ст. 64-2 КПК України ініціатором клопотання про арешт вказаного вище майна був не прокурор, а слідчий, який звернувся до слідчого судді першої інстанції з клопотанням про арешт майна погодженого прокурором.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга представника володільця майна адвоката ОСОБА_6 підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали суду апеляційної інстанції про відмову в задоволенні клопотання слідчого СВ Лубенського відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 про арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 22.05.2020 за № 0000079 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст. ст. 404, 405, 407, 409 та ст.422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Поновити строк представнику володільцю майна адвокату ОСОБА_6 , на оскарження ухвали слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 жовтня 2020 року.

Апеляційну скаргу представника володільця майна адвоката ОСОБА_6 , задовольнити, ухвалу слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 жовтня 2020 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Лубенського відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 про арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 22.05.2020 за № 0000079 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4