Справа № 174/776/20
н/п 1-кп/174/94/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючогосудді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Вільногірськ, кримінальне провадження № 0000061 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вільногірськ Дніпропетровської області, українець, громадянин України, освіта базова вища, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, перебуває на військовому обліку, працює на посаді слюсаря-ремонтника відділу головного механіка ТОВ «Вільногірський завод залізобетонних виробів», зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1) 28.07.2005 Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. ст. 75,76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки. Вирок вступив в законну силу 13.08.2005;

2) 27.06.2008 Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст. 71 КК України приєднано 2 р. 3 міс. І остаточно призначено до відбуття 3 р. 3 міс. Позбавлення волі. Вирок вступив в законну силу 03.09.2008;

3) 17.03.2014 Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки. Вирок вступив в законну силу 04.02.2014;

4) 11.02.2020 Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст.75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік. Вирок набрав законної сили 13.03.2020. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 15.07.2020 змінено призначене покарання на 1 (один) рік обмеження волі. На підставі ст. 75, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України звільнений з іспитовим строком 1 рік, -

у вчиненні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 повторно, 12.10.2020 близько 18:20 год. знаходився в приміщенні торгівельної зали супермаркету «Варус - 68» ТОВ «ОМЕГА», розташованого за адресою: вул. Центральна, 26 в м. Вільногірськ Дніпропетровської області, де побачив на продуктовій полиці поблизу каси № 3 пакети кави, після чого у нього раптово виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення вищевказаної кави.

У той же день, тобто 12.10.2020, близько 18.25 год., ОСОБА_4 , продовжуючи знаходитись в приміщенні торгівельної зали супермаркету «Варус-68» ТОВ «ОМЕГА», розташованого за вищевказаною адресою, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, пройшов у відділ по продажу кавових напоїв, де впевнившись, що за його злочинними діями не спостерігають сторонні особи, взяв правою рукою з полиці три пакети розчинної кави «Якобз Монарх» масою 300 г. кожна та поклав їх до продуктового кошику, який тримав в руках, після чого пішов до відділу з безалкогольними напоями, де біля полиці з яйцями переклав вищевказані три пакети кави до сумки, яка знаходилась при ньому, та утримуючи викрадене в руках, пройшов повз касу зазначеного супермаркету, та не розрахувавшись за вищевказаний товар направився до виходу з магазину, де був помічений працівниками магазину та зупинений, тобто таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу намагався викрасти майно, яке належить супермаркету «Варус - 68» ТОВ «ОМЕГА», а саме три пакети розчинної кави «Якобз Монарх» масою 300 г. кожна, вартістю 316,18 грн. за один пакет, загальною вартістю 948,54 грн., але свої злочинні дії довести до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину визнав повністю. Визнав, що в обвинувальному акті усе викладено вірно. Протиправність своїх дій розумів, з кваліфікацією своїх дій - погоджувався, щиро кається. Пояснив, що 12.10.2020 року зайшов до супермаркету "Варус-68" у м. Вільногірську Дніпропетровської області по вул. Центральній, приблизно о 18.25 взяв з полиці три пакети кави "Якобз Монарх" зеленого кольору масою 300 г. кожен, поклав їх у кошик, за полицею з яйцями переклав у сумку. Вважав, що його дії ніхто не побачить. Він минував касову зону, розрахувався за хліб, а за каву не розрахувався. Коли минував касову зону, то його зупинили співробітники магазину "Варус-68". Він мав намір продати каву і заробити гроші на свої потреби.

Представника потерпілого повідомлено про день, час та місце судового розгляду, вона в судове засіданні не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти розгляду в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.
Докази по справі в судовому засіданні досліджені згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються і суд вважає їх встановленими та доказаними у суді.
При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.
Суд пересвідчився, що позиція обвинуваченого ОСОБА_4 , щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.
Таким чином, факт вчинення не тяжкого кримінального правопорушення ОСОБА_4 , знайшов своє підтвердження в суді, а його дії органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, - тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, при судовому розгляді справи є рецидив злочинів.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд на підставі ч. 1 ст. 66 КК України відносить його щире каяття.

За місцем проживання ОСОБА_4 , характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований.

ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, останній раз: 11.02.2020 Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік, ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 15.07.2020 змінено призначене покарання на 1 (один) рік обмеження волі. На підставі ст. 75, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України звільнений з іспитовим строком 1 рік, судимість за який у встановленому законом порядку не знята та не погашена.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, як зазначено вище, яке є нетяжким злочином, дані про особу винного, та обставини, що пом`якшують покарання, приймаючи до уваги вчинення злочину у період іспитового строку, виходячи із засад співмірності призначеного покарання характеру вчинених дій, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших кримінальних правопорушень можливе лише із призначенням покарання у виді обмеження волі.
Суд враховує роз`яснення, які містяться в п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», де зазначено, що у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (ст.ст. 75, 104 КК) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (ст.ст. 81, 107 КК) і в період іспитового строку, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.
Цивільний позов не заявлений. Підстав для вирішення питання щодо запобіжного заходу на теперішній час немає, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту слід залишити незмінним до набрання вироком законної сили. Судові витрати відсутні.

Речові докази по справі:

- три пакети розчинної кави "Якобз Монарх" ємністю 300 г. кожна залишити представнику потерпілого;

- СD-R диск Axent, на якому знаходяться 12 фрагментів відеозапису залишити в матеріалах кримінального провадження.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 100, 349, 371-376, 395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення - злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднати
невідбуту частину покарання призначеного вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 11.02.2020 у вигляді 1(одного) місяця та остаточно призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.
Речові докази по справі:

- три пакети розчинної кави "Якобз Монарх" ємністю 300 гр. кожна залишити представнику потерпілого;

- СD-R диск Axent, на якому знаходяться 12 фрагментів відеозапису залишити в матеріалах кримінального провадження.

Витрати на залучення експертів по справі відсутні.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обраховувати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання вироку.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту слід залишити незмінним до набрання вироком законної сили.

На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1