Справа № 485/1352/19
н/п 1-кп/490/260/2020
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 серпня 2020 року місто Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000087, відомості про яке внесено 11.04.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піски, Баштанського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, дітей на утриманні не має, військовозобов`язаного, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000087, внесеного 11.04.2019 року до Єдиного реєстру досудового розслідування, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України.
Прокурор у судовому засіданні заявила клопотання про продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 22.08.2020 року. Прокурор зазначила, що для запобігання можливості обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, а також вчиненити інше кримінальне правопорушення, необхідно продовжити відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без можливості внесення застави.
Захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вважали ризики, вказані прокурором не обґрунтованими. Крім того, останній заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 на цілодобовий домашній арешт за адресою АДРЕСА_2 , за місцем проживання, як зазначив захисник, його рідної сестри ОСОБА_6 .. На доказ чого захисник ОСОБА_4 надав копії документів, а саме: копію паспорту гр. ОСОБА_6 ,яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ( квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ) від 06.08.2003 р., та копію договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 .
Обвинувачуваний ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити.
Громадянка ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначила, що являється рідною сестрою обвинуваченого ОСОБА_5 , крім того, вона не заперечувала щодо проживання останнього разом з нею ( за місцем її проживання та реєстраціїї за адресою: АДРЕСА_2 ) однак документів, що підтверджують родинні їх зв`язки, суду не надала.
Суд, вислухавши думку, прокурора, захисника та обвинувачуваного, приходить до наступних висновків по заявленим клопотанням.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю мотивованою ухвалою скасовує, замінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Крім того, відповідно до постанови КМУ від 22 липня 2020 р. № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», карантин на території України продовжений до 31.08.2020 року.
Так, відповідно до ЗУ «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» , у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.
Так, суддя ОСОБА_7 , яка є членом колегії по вказаному провадженню, на теперішній час перебуває у щорічній плановій відпустці.
Разом із тим, судом встановлено, що строк обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва спливає 22.08.2020 року, а до вказаного часу розглянути вказане кримінальне провадження не видається можливим.
З огляду на вказані обставини, з урахуванням думки прокурора, захисника, обвинуваченого, які не заперечували проти розгляду клопотання прокурора про продовження строку обраного відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою одноособово головуючим суддею на підставі вимог ЗУ «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», суд вважає за можливе за наявних обставин розглянути головуючим одноособово питання про продовження строків тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.
Як слідує зі змісту ст. 199 КПК України, суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики, враховані при застосуванні такого запобіжного заходу, не зменшилися.
При цьому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 194 КПК України, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, вирішуючи питання щодо продовження строку тримання обвинуваченого під вартою раніше, суд врахував наявність ризику переховування обвинуваченого від суду, ризику вчинення ним інших кримінальних правопорушень, ризику незаконного впливу ними на свідків, які на теперішній час ще не допитані судом.
Розглядаючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про те, що на час здійснення судового провадження продовжують мати місце ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при обранні останньому запобіжного заходу, зокрема, можливості переховування від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, при встановленні наведених ризиків, суд, насамперед виходить з таких обставин, як ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_5 , а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, якє відповідно вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, а також вчиненити інше кримінальне правопорушення .
Крім того, захисником ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 в судовому засіданні було заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_2 , тобто, за словами захисника, за місцем проживання рідної сестри обвинуваченого - ОСОБА_6 , Також, захисник надав суду копії документів щодо права власності останньої на квартиру, а саме : копію паспорту гр. ОСОБА_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ( квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ) від 06.08.2003 р., та копію договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Однак, суд, дослідивши копії вищевказаних документів, приходить до висновку, що стороною захисту не долучено жодних документів та гр. ОСОБА_6 в судовому засіданні не надано жодних юридично підтверджених відомостей щодо наявних її родинних зв`язків з обвинуваченим ОСОБА_5 , а тому суд приходить до висновку, що на теперішній час клопотання захисника та обвинуваченого не підлягають задоволенню.
Також, суд не може не взяти до уваги підвищену суспільну небезпечність інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а саме посягання на життя людини, що згідно до вимог статті 3 Конституції України визнається найвищою соціальною цінністю в Україні.
А отже, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в рішенні Європейського Суду у справі "Летельє проти Франції", суд дійшов до висновку про доведеність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.
Тому, виходячи з положень ст. ст. 176, 177, 178,199 КПК України, ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи наявність наведених вище ризиків та обставин, які свідчать про те, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого, та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинувачуваного, а й високі стандарти охорони загально-суспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою, строком до 15.10.2020 року, включно.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 194, 331, 350, 370, 372 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000087 відомості про яке внесено 11.04.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України - задовольнити.
Строк обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 15.10.2020 року, включно.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 на цілодобовий домашній арешт - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1