490/3624/20 07.07.2020
н/п 1-кс/490/2545/2020
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/3624/20
У Х В А Л А

07 липня 2020 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м.Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000178 від 15.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

19 червня 2020 року слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва із погодженим з прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: автомобіль РУТА 25, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ТОВ «МИТАП».

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначив, що на автомобілі РУТА 25, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був учасником дорожньо-транспортної пригоди, залишилися сліди, які утворилися в результаті дорожньо-транспортної пригоди та, враховуючи те, що матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказаний автомобіль був учасником дорожньо-транспортної пригоди та він має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні №0000178 від 15.06.2020 року, для проведення повного та всебічного досудового розслідування кримінального провадження, прийняття у ньому остаточного та законного рішення, необхідно накласти арешт на даний автомобіль з метою його огляду, проведення експертизи технічного стану транспортного засобу, проведення слідчих експериментів обставин виникнення та розвитку ДТП за участі свідків та очевидців даної події, тощо.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, відповідно до якої просив про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Також, в своїй заяві зазначив, що власник майна був завчасно повідомлений про розгляд даного клопотання.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Дослідивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, 14.06.2020 року, приблизно о 21:45 год., водій автомобіля РУТА 25, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись в м.Миколаєві, по пр.Богоявленському зі сторони вул.Космонавтів у напрямку вул.Гагаріна, в районі буд. №81, здійснив наїзд (переїзд) на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в той час перебував у лежачому положенні на проїзній частині. В результаті ДТП останній загинув на місці пригоди.

За результатами огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди 14.06.2020 року, автомобіль РУТА 25, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був вилучений та поміщений на територію майданчика тимчасового утримання вилученого транспорту, що розташований за адресою: м.Миколаїв, вул.Лагерне поле, 5.

Постановою слідчого від 15.06.2020 року вищезазначений транспортний засіб було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000178.

Згідно ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Пунктом 1 ч.2 ст.167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 5 статті 171 КПК України передбачено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Враховуючи вищезазначені обставини, а також те, що слідчим у клопотанні було доведено необхідність накладення арешту на вказане майно, а також враховуючи достатність підстав вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, слідчий суддя з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає, що наявні підстави для накладення арешту на вищевказане тимчасово вилучене майно.

За такого, клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна підлягає задоволенню.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.167, 170-173 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000178 від 15.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 14.06.2020 року, а саме: автомобіль РУТА 25, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ТОВ «МИТАП», шляхом заборони розпоряджання та користування до скасування арешту у порядку, встановленому КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000178.

Зобов`язати слідчого після встановлення власника майна, негайно вручити йому копію цієї ухвали для відома.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1