Справа №155/631/20
Провадження №1-кп/155/150/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2020 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Пірванче Горохівського району Волинської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, на утримані якого перебуває троє неповнолітніх дітей, непрацюючого, згідно з ст.89 КК України несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29 грудня 2019 року близько 23 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи на території продуктового магазину, що в АДРЕСА_1 , в ході конфлікту, який раптово виник на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_4 та в подальшому переріс у бійку, керуючись прямим умислом на заподіяння травм іншій людині, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільні наслідки та бажаючи їх настання, наніс численні удари ногами по голові ОСОБА_4 , внаслідок чого заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у виді важкої закритої черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку, ускладненої лівобічною півкулею субдуральною гематомою, набряком та набуханням головного мозку, з лікворно-гіпертензивним синдромом, стійкою цефалгією та змішаною афазією і епісиндром, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №14 від 20 березня 2020 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.1 ст.121 КК України визнав повністю та не оспорюючи обставин, місця і часу та наслідків його дій, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого йому обвинувачення показав, що він дійсно 29 грудня 2019 року, близько 23 години 00 хвилин, під час виниклого конфлікту із потерпілим ОСОБА_4 , на території продуктового магазину, що розташований в АДРЕСА_1 , умисно наніс численні удари ногами по голові останньому. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.
Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні умисних дій, які виразились в умисному спричинені тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, що спричинило розлад здоров`я, поєднаного зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, та дані його дії кваліфікує, як вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
У відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжкого, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При цьому, суд виходив з положень ч.2 ст.50 КК України, якими визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Дана позиція також викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».
Відповідно до ст.65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування потерпілому завданої матеріальної шкоди.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд не вбачає.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд бере до уваги те, що він раніше судимий, однак судимість погашена більше десяти років, за місцем проживання характеризується позитивно, на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, а також враховує інформацію про стан його здоров`я, який не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра та за допомогою до них не звертався, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодував завдану матеріальну шкоду, потерпілий претензій до нього не має, просить його суворо не карати, інші конкретні обставини справи, зокрема його поведінку в суді.
З урахуванням наведеного вище, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, в межах санкції статті, за якою він засуджується у виді позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільняє від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши при цьому іспитовий строк із покладенням на нього обов`язків згідно з ст.76 КК України.
На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Судові витрати у справі відсутні, цивільний позов не заявлявся.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368, 370 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (пять) років.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.
Речові докази по справі, зокрема, відеозапис на оптичному диску залишити в матеріалах кримінального провадження в Горохівському відділі Володимир-Волинської місцевої прокуратури.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.
На вирок суду може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду, шляхом її подачі через Горохівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий