Справа № 712/8060/20
Провадження № 1-кс/712/4146/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 серпня 2020 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянув внесене у кримінальному провадженні № 0000042 від 25.03.2020, старшим слідчим СВ Черкаського відділу поліції ГУ Національної поліції в Черкаській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 та погоджене прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ювілейне,Дніпровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н ОВ И В:
Старший слідчий СВ Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулася із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , мотивуючи його тим, що ОСОБА_6 у невстановлений слідством час, місці та спосіб, незаконно придбав у невстановленої особи порошкоподібну речовину біло-рожевого кольору, яку в подальшому незаконно зберігав при собі з метою збуту. Так, 11.08.2020 близько 13 години 56 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи біля зупинки громадського транспорту під назвою «Царське село» по вул. Мічуріна в с. Геронимівка, Черкаського району Черкаської області усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, незаконно збув за кошти в сумі 350 гривень ОСОБА_7 (анкетні дані особи легендовані) поліетиленовий пакетик червоного кольору, всередині якого знаходився прозорий поліетиленовий пакетик з порошкоподібною речовиною біло-рожевого кольору, які в подальшому останній добровільно видав працівникам поліції. Згідно висновку судової експертизи № 2/1728 від 12.08.2020 порошкоподібна речовина білого кольору з рожевим відтінком, яка надана на експертизу, містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, загальною масою в перерахунку на амфітамін-основу 0,346 грама.

Крім того він же повторно у невстановлений слідством час, місці та спосіб, незаконно придбав у невстановленої особи порошкоподібну речовину біло-рожевого кольору, яку в подальшому незаконно зберігав при собі з метою збуту. В подальшому 17.08.2020 близько 13 години 45 хвилин ОСОБА_6 перебуваючи біля зупинки громадського транспорту під назвою «Царське село» по вул. Мічуріна в с. Геронимівка, Черкаського району Черкаської області усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, повторно незаконно збув за кошти в сумі 350 гривень ОСОБА_7 (анкетні дані особи легендовані)поліетиленовий пакетик червоного кольору, всередині якого знаходилось два прозорі поліетиленові пакетики з порошкоподібною речовиною біло-рожевого кольору - амфетамін, яка, згідно до висновку судової експертизи № 2/1757 від 19.08.2020 містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, які потім останній добровільно видав працівникам поліції. У подальшому 17.08.2020 під час проведення обшуку у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України в період часу з 14 год. 15 хв. до 16 год. 35 хв. у ОСОБА_6 було виявлено та вилучено грошові кошти в загальній сумі 360 гривень купюрами номіналом 5 гривень з наступними номерами: УЖ 4446313, ЮГ 0765919, ЮЕ 6389234, ЮЄ 3396675, УГ 4708232, СЗ 4188803; одну купюру номіналом 10 гривень ЮВ8453210; одну купюру номіналом 20 гривень ТА 3509688; дві купюри номіналом 50 гривень - УА 9150104, ТУ 9371419; дві купюри номіналом 100 гривень УА 9589662, УВ 2839626, а також в кишені шортів було вилучено фольговий згорток з порошкоподібною речовиною амфетамін, яку останній зберігав при собі з метою подальшого збуту.
Вказані вище предмети опечатано і вилучено до Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області.

По завершенню обшуку 17.08.2020 о 16 годині 35 хвилин ОСОБА_6 був затриманий працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК безпосередньо коли особу застали під час вчинення злочину.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому 18.08.2020 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України повністю підтверджується наступними доказами: протоколом обшуку від 17.08.2020, показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 (анкетні дані свідка легендовані) висновком судової експертизи № 2/1728 від 12.08.2020, висновком судової експертизи № 2/1757 від 19.08.2020, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.08.2020 та іншими доказами у їх сукупності.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Натомість санкція за кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , передбачає позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років та позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна відповідно.

Під час досудового слідства встановлена наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) можливе переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній проживає не за місцем реєстрації, не має постійного місця роботи, неодружений, не має на утриманні дітей, у зв`язку з чим у нього відсутні тісні соціальні зв`язки в населеному пункті де він перебуває. Окрім цього ОСОБА_6 має ряд відкритих виконавчих проваджень по стягненню заборгованості по сплаті штрафів за вчинення правопорушень по м. Черкаси та в Кіровоградській області, що також може спонукати останнього переховуватись. Вказаний ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

2) можливий незаконний вплив ОСОБА_6 на свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки свідки по даному кримінальному провадженню проживають в одному населеному пункті разом з підозрюваним, тобто в м. Черкаси та Черкаському районі, тому останній матиме реальну можливість незаконно впливати на останніх шляхом вмовлянь, переконань чи примусу до зміни показань чи відмови від дачі останніми показань, чим суттєво перешкоджатиме повному та об`єктивному розслідуванню кримінального провадження у передбачені законом строки. Вказаний ризик передбачений п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

3) можливе вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення, оскільки він не має постійного законного джерела доходів, ніде не працевлаштований, займається суспільно шкідливою діяльністю, був раніше судимий 05.01.2017 за скоєння злочинів, передбачених ч.1, ч.2 ст. 185 КК України. Також ОСОБА_6 неодноразово притягувався за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху та керування транспортним засобом у стані сп`яніння. Вказаний ризик передбачений п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи.
Таким чином в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання його переховуванню від органів досудового розслідування та суду, запобігання спробам незаконного впливу на свідків та експерта у цьому ж кримінальному провадженні; запобігання спробам вчинити інші кримінальні правопорушення. Натомість органом досудового розслідування встановлено неможливість застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, таких як: 1) особисте зобов`язання - оскільки він не забезпечить запобіганню вказаних вище ризиків, так як не передбачає ніяких процесуальних обмежень; 2) особиста порука - оскільки він також не забезпечить запобіганню вказаних вище ризиків та стосовно ОСОБА_6 не надходило від осіб, які заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків; 3) застава - оскільки він також не забезпечить запобіганню вказаних вище ризиків, а також майновий та сімейний стан підозрюваного ОСОБА_6 не дає йому можливість внести за себе заставу; 4) домашній арешт - оскільки він також не забезпечить запобіганню вказаних вище ризиків, та не виключає можливості продовження ОСОБА_6 вчиненню кримінальних правопорушень, а також тому, що останній в м. Черкаси не має постійного законного місця проживання, будучи зареєстрованим в іншій області.
Беручи до уваги, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які, відповідно до ч. 2 ст. 307 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, а також зважаючи на те, що досудовим розслідуванням не встановлено даних, за допомогою яких би обґрунтовувалася неможливість запобігання зазначеним ризикам будь-яким іншим із передбачених КПК України більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із позбавленням волі, тому існує достатньо реальних підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 підтримав та просив його задовольнити.
Захисник тапідозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.
Слідчий суддя, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження вважає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчинення іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжний заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до ч. 1 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою не повинен перевищувати шістдесяти днів.

При розгляді клопотання суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, та виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

За роз`ясненнями п.п. 3, 13 постанови Пленуму Верховного Суду № 4 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» (зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року №10 та від 24 жовтня 2008 року №15), взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинувачуваним процесуальних обов`язків, і його належної поведінки; обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Із наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що наведені ризики, як мета обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного є такими, що виправдовують його застосування, зокрема в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання його переховуванню від органів досудового розслідування та суду, запобігання спробам незаконного впливу на свідків та експерта у цьому ж кримінальному провадженні; запобігання спробам вчинити інші кримінальні правопорушення. Натомість встановлена неможливість застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, таких як: 1) особисте зобов`язання - оскільки він не забезпечить запобіганню вказаних вище ризиків, так як не передбачає ніяких процесуальних обмежень; 2) особиста порука - оскільки він також не забезпечить запобіганню вказаних вище ризиків та стосовно ОСОБА_6 не надходило від осіб, які заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків; 3) застава - оскільки він також не забезпечить запобіганню вказаних вище ризиків, а також майновий та сімейний стан підозрюваного ОСОБА_6 не дає йому можливість внести за себе заставу; 4) домашній арешт - оскільки він також не забезпечить запобіганню вказаних вище ризиків, та не виключає можливості продовження ОСОБА_6 вчиненню кримінальних правопорушень, а також тому, що останній в м. Черкаси не має постійного законного місця проживання, будучи зареєстрованим в іншій області. Тому з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень, можливості незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, суд вважає за необхідне застосувати щодо останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, передбачених КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183-184, 186, 193-194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 16 жовтня 2020 року, включно.
Строк тримання під вартою обчислювати з 17 серпня 2020 року.
Для утримання підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає направленню до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

Виконання ухвали покласти на Черкаський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному після її оголошення, слідчому для виконання та прокурору для відома.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а підозрюваному, який перебуває під вартою, в той же строк, з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію цієї ухвали мені вручено _____________________ року о год. хв.,
одночасно роз`яснено порядок її оскарження.

Підозрюваний ______________________

Захисник __________________________