Єдиний унікальний № 497/207/19
Провадження № 1-кп/946/310/20
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про доручення органу досудового розслідування провести дослідження обставин
про можливе порушення вимог законодавства під час досудового розслідування

20 липня 2020 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
провів у місті Ізмаїл Одеської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000489, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Болград Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених п. п. 4, 6, 9 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 194 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_6 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_5 , захисниця ОСОБА_7 ,

інші учасники судового провадження: потерпілий ОСОБА_8 .

Суть питання, що вирішується
1. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні вищезазначених злочинів.
2.Під час судового розгляду в ході допиту 20.07.2020 р. обвинувачений ОСОБА_5 вперше заявив про застосування відносно нього фізичного насильства та завдання йому тілесних ушкоджень поліцейським ОСОБА_9 з метою примусити його у зізнанні у злочині, який він не вчиняв.
3.Обвинувачений ОСОБА_5 при цьому написав про вказані обставини письмову заяву, яку надав суду, а прокурор ОСОБА_6 звернувся з клопотанням про доручення провести досудове розслідування Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Миколаєві, (далі ТУ ДБР у м. Миколаєві) щодо можливого порушення вимог чинного законодавства під час досудового розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_5 . Захисниця ОСОБА_7 підтримала клопотання, потерпілий ОСОБА_8 не заперечував проти його задоволення.

Встановлені судом обставини
4.Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дійшов висновку про необхідність доручення органу досудового розслідування провести досудове розслідування щодо можливого порушення вимог чинного законодавства під час досудового розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_5 .
5.Під час судового розгляду в ході допиту 20.07.2020 р. обвинувачений ОСОБА_5 пояснив про те, що під час проведення досудового розслідування поліцейськими Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, зокрема оперуповноваженим ОСОБА_9 , вчинювався на нього тиск та фізичне насильство. Так, насильство відносно нього почали застосовувати в день його затримання о 6:00 годині в будинку ОСОБА_10 , яке продовжували застосовувати до обіду, до 14:00 години, у кабінеті ОСОБА_11 , до моменту проведення слідчого експерименту. Так, з нього зняли кросівки, розірвали футболку, били по голові журналом, у живіт, також по ногам та колінам, наступали на полові органи, через що він не міг ходити в туалет, погрожували довічним позбавленням волі. Він розповів про це своєму захиснику ОСОБА_12 , але той не прийняв це до уваги. Після застосування відносно нього насильства його оглядав судово-медичний експерт, але він йому не повідомив про завдані йому тілесні ушкодження.
6.На пропозицію суду викласти вказані обставини в письмовій заяві обвинувачений погодився та надав суду відповідну заяву.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали
7.Так, відповідно до ч. 6 ст. 9 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
8.За змістом засади верховенства права, визначеної п. 1 ч. 1 ст. 7 та ст. 8 КПК, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
9.А відповідно до засади поваги до людської гідності, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 7 та ст. 11 КПК під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи. Забороняється під час кримінального провадження піддавати особу катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, вдаватися до погроз застосування такого поводження, утримувати особу у принизливих умовах, примушувати до дій, що принижують її гідність.
10.Крім цього, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), який у рішенні у справі «Зелілов проти Греції» (п. 42, рішення від 24 травня 2004 р., заява №17060/03) зазначив: «Як неодноразово заявляв Суд, в Статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 р. №475/97-ВР) (далі Коненція) закріплена одна з найбільш фундаментальних цінностей демократичного суспільства. Навіть за найскладніших обставин, таких як боротьба з тероризмом та організованою злочинністю, Конвенція в абсолютній формі забороняє катування і нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження або покарання. На відміну від більшості матеріально-правових норм Конвенції і протоколів № 1 та 4, Стаття 3 не містить жодних положень щодо винятків від цієї заборони або відступів від неї, які допускаються Статтею 15, навіть у випадках надзвичайних ситуацій, що становлять загрозу для життя країни».
11.Далі, ЄСПЛ у своїй практиці встановлює існування позитивного обов`язку Держави розслідувати факти жорсткого поводження. Так, в рішенні у справі «Ісмаілов проти України» (п. 42, рішення від 27 листопада 2008 р., заява №17323/04) Суд чітко зазначив: «Суд повторює, що коли особа висуває небезпідставну скаргу щодо поганого поводження зі сторони представників держави в порушенні статті 3, це положення, якщо його тлумачити в світлі загального обов`язку держави відповідно до статті 1 Конвенції, вимагає за своїм змістом проведення ефективного офіційного розслідування. Таке розслідування, як і те, що проводиться відповідно до статті 2, має виявити і покарати винних осіб. Інакше загальна правова заборона катування та нелюдського і такого, що принижує людську гідність, поводження та покарання, попри своє фундаментальне значення, була б неефективною на практиці, і в деяких випадках представникам держави було б можливо фактично безкарно порушувати права тих, хто перебуває під їхнім контролем (див. «Асьонов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), рішення від 28 жовтня 1998 року, Reports of Judgments and Decisions 1998-VII, с. 3290, п. 102, та «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy), № 26772/95, рішення від 6 квітня 2000 року, п. 131, ЕСПЛ 2000-ІV)».
12.Згідно позиції ЄСПЛ, для того, щоб розслідування скарги на жорстоке поводження вважалось ефективним воно повинно призвести до встановлення фактів справи та до встановлення і покарання винних осіб. Практика ЄСПЛ визначає мінімальні стандарти ефективності розслідування, які, включають в себе вимоги, що розслідування має бути незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (рішення у справі «Меншева проти Росії»).
13.Так, у справі «Олексій Михайлович Захаркін проти України» ЄСПЛ зазначив, що для того, аби розслідування було ефективним, особи, відповідальні за проведення слідства, мають бути незалежні від осіб, причетних до події, які розслідуються. Мається на увазі ієрархічна або інституційна незалежність, а також незалежність на практиці. Вказуючи на порушення даного принципу, ЄСПЛ зазначив, що заявник двічі звертався до Генеральної прокуратури України з проханням передати справу для провадження розслідування до іншого органу слідства, стверджуючи, що прокуратура області не могла безсторонньо розслідувати справу щодо працівників міліції цієї ж області. Ці скарги розглядалися самою прокуратурою області.
14.У справі «Данілов проти України» ЄСПЛ зауважив, що відхиляючи твердження заявника про те, що він зазнав жорстокого поводження з боку працівників Ленінського райвідділу міліції, прокуратура здебільшого ґрунтувалась на висновках внутрішнього розслідування, проведеного самим Ленінським райвідділом міліції. На підставі цього, ЄСПЛ підкреслив: загалом видається, що підхід, застосований органами влади до розслідування скарг заявника, мав на меті виправдання підозрюваних правоохоронців, а не встановлення справжніх обставин, за яких йому було завдано тілесних ушкоджень.
15.Таким чином, з урахуванням отриманих судом відомостей щодо можливого порушення вимог законодавства під час проведення досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , враховуючи, що про застосований тиск ОСОБА_5 заявив лише під час судового розгляду, у зв`язку з чим ці обставини не перевірялися, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, вищенаведені основоположні засади кримінального провадження верховенства права, законності та поваги до людської гідності, публічності, а також засаду змагальності сторін, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у кримінальному провадженні, вважає за необхідне в силу ч. 6 ст. 9 КПК застосувати положення частин 6 8 ст. 206 КПК (хоча це обов`язки слідчого судді) та доручити органу досудового розслідування провести досудове розслідування обставин про можливе порушення вимог законодавства під час проведення слідчих дій за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , для чого компетентному органові, а саме ТУ ДБР у м. Миколаєві, слід внести відповідні відомості в порядку ст. 214 КПК до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
16.Суд також вважає за необхідне звернути увагу на положення ч. 4 ст. 28 КПК, згідно з якими кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, неповнолітньої особи має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово.
17.Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 утримується під вартою у цьому кримінальному провадженні, того, що судом досліджені усі докази, надані сторонами кримінального провадження, а про можливий вплив обвинувачений ОСОБА_5 заявив лише наприкінці з`ясування обставин та перевірки їх доказами під час його допиту, розгляд його заяви має бути здійснений невідкладно та першочергово.
Керуючись ст. ст. 7 9, 11, 22, 25, 214, 206, 370 372 КПК, суд

постановив:
1.Доручити органу досудового розслідування, а саме Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому в місті Миколаєві, в порядку ст. 214 КПК невідкладно внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідуваннявикладених в цій ухвалі та заяві ОСОБА_5 обставин можливого порушення вимог чинного законодавства з боку поліцейських Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області під час досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР 20.09.2018 р. за №0000489, відносно ОСОБА_5 .
2.Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Суддя Суддя

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3