ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/1249/20 Слідчий суддя ОСОБА_1
Справа № 638/6505/20 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: в порядку КПК
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

представника власника майна - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду міста Харкова від 05.06.2020 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001592 від 23.04.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 15, частиною 4 статті 27, частиною 4 статті 190 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.06.2020 клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківської області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 , про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0001592 від 23.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 190, частиною 4 статті 27, частиною 2 статті 15, частиною 4 статті 190 КК України задоволено.
Накладено арешт на вилучені предмети, затриманої особи ОСОБА_7 , під час особистого обшуку 02.06.2020 за адресою м. Харків, пр. Науки, 25:
- банківські картки на ім`я ОСОБА_7 «Альфа-Банк» з номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 ;
- грошові кошти купюрами номіналом 200 грн у кількості п`ять штук з наступними серією та номером ПД2758491, ХД2695459, УЗ4377543, ХЄ0156505, ВГ7711795, одна купюра номіналом 500 грн серія та номер ХД6151484, одна купюра номіналом 10 грн ЮЖ4135578, дві купюри номіналом 5 грн серія на номер УЕ8792463, ЮЄ2014971;
- паперовий конверт, в якому знаходяться купюри номіналом 1 000 000 доларів США серія та номер А13579905А та прозорий клаптик паперу з нанесеною імітацією купюри номіналом 10 000 000 доларів США без номеру;
- дві купюри номіналом 100 доларів США, серія та номер МF83244739А, МF83244738А;
- одна купюра номіналом 20 доларів США серія та номер СF05526450D, одна купюра номіналом два долари США серія та номер В25548486А;
- водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_7 ;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «КНОТ», державний номер НОМЕР_3 ;
- посвідчення, видане генералу- полковнику ОСОБА_7 №0016;
- посвідчення № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_7 ;
- посвідчення загальновоїнської спілки України на ім`я ОСОБА_7 ;
- посвідчення серія НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_7
- талон № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_7 ;
- мобільний телефон «iPhone» білого кольору ІМЕІ НОМЕР_7 з сім- карткою з номером НОМЕР_8 ;
- мобільний телефон «iPhone7» білого кольору ІМЕІ: НОМЕР_9 з сім- карткою з номером НОМЕР_10
- пістолет Форт -12Р 9 мм Г4698, магазин в якому містить шість патронів 9 мм;
- змиви з правої та лівої долоней рук ОСОБА_7 .
Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_6 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою клопотання старшого слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 , про арешт майна задовольнити частково; накласти арешт на вилучені предмети затриманої особи ОСОБА_7 , під час особистого обшуку 02.06.2020 за адресою: м. Харків, пр. Науки, 25, а саме: мобільний телефон «iPhone» білого кольору ІМЕІ НОМЕР_7 з сім-карткою з номером НОМЕР_8 ; мобільний телефон «iPhone7» білого кольору ІМЕІ: НОМЕР_9 з сім- карткою з номером НОМЕР_10 ; пістолет Форт -12Р 9 мм Г4698, магазин в якому містить шість патронів 9 мм; змиви з правої та лівої долоней рук ОСОБА_7 . В іншій частині клопотання слідчого відмовити.
Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що фактично єдиною підставою для задоволення клопотання слідчого слугувало визнання вилучених предметів речовими доказами.
Однак, слідчим не доведено значення вилучення майна (окрім змивів з долоней рук ОСОБА_7 ) для встановлення обставин у вказаному кримінальному провадженні і можливість використання його як доказу у кримінальному провадженні, який може бути зіпсований, знищений, перетворений, пошкоджений чи прихований і, головне, не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні виправдовують таки й ступінь втручання у права і свободи підзахисного ОСОБА_7 .
Крім цього, загальна сума вилучених коштів з перерахунком доларів США становить близько 7 500 грн, тобто майже вдвічі менше законом визначеної суми грошей, які входять до переліку майна, на яке не може бути звернено стягнення.
Щодо банківських карток, то банківська картка на ім`я ОСОБА_7 «Альфа-Банк» з номером НОМЕР_1 є його пенсійною карткою, а банківська картка «Альфа-Банк» з номером НОМЕР_2 є зарплатною, про що останній наголосив у суді першої інстанції.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею не було встановлено, яким чином вилучене майно (банківські картки на ім`я ОСОБА_7 «Альфа-Банк») може слугувати доказами в кримінальному провадженні за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 190, частиною 4 статті 27, частиною 2 статті 15 КК України.
Кошти на цих рахунках, банківські картки за якими є інструментом доступу до пенсійного та зарплатного рахунків, є джерелом доходів її підзахисного по утриманню себе та своєї родини, сплати комунальних та інших платежів, навчання онуки, сплати рахунків за інтернет, телебачення, телефонію тощо, у тому числі, для побутового особистого вжитку для задоволення щоденних фізіологічних та гігієнічних потреб. Фактично порушено право підозрюваного ОСОБА_7 на розпорядження своїм майном.
До того, захисник вважала необхідним негайно повернути власнику його особисті документи, які посвідчують особу та підтверджують наявність у нього певних цивільних та пов`язаних з ним прав.
Вислухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 , яка підтримала доводи апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, Шевченківським ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за № 0001592 від 23.04.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 15, частиною 4 статті 27, частиною 4 статті 190 КК України.
Досудовим розслідування встановлено, що невстановлений в ході досудового розслідування час та місці у ОСОБА_10 виник умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману. З метою реалізації вказаного умислу останній вступив у змову із ОСОБА_7 , розподіливши при цьому між собою ролі. ОСОБА_7 , діючи відповідно до розробленого плану та відведеної йому функції, за вказівкою ОСОБА_10 , переслідуючи мету особистого збагачення, переконав ОСОБА_11 про те, що вона має зустрітись з ним для обговорення питання щодо її вступу до партії «Слуга народу», на що вона дала свою згоду. Після чого, в жовтні 2019 року ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем мешкання ОСОБА_7 , зустрілись з ОСОБА_11 . В ході бесіди ОСОБА_10 пообіцяв посприяти ОСОБА_11 пролобіювати її балотування в якості кандидата в депутати від ПП «Слуга народу», за що зажадав грошові кошти у сумі 1 530 000 грн. ОСОБА_11 , будучи переконаною в тому, що це необхідно та вигідно для неї, передала грошові кошти у сумі 1 530 000 грн ОСОБА_10 . Заволодівши вказаними коштами ОСОБА_10 та ОСОБА_7 розпорядились ними на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_11 матеріальну шкоду. Крім того, протягом травня 2020 ОСОБА_7 , діючи до розробленого плану та відведеної йому функції, за вказівкою ОСОБА_10 , влаштував із останнім зустрічі в своєму офісі, в ході якої вони спілкувались з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а також ОСОБА_14 та переслідували мету особистого збагачення, та видаючи себе за впливових осіб, пообіцяв посприяти призначенню ОСОБА_13 на посаду голови Харківської обласної державної адміністрації, за що зажадав отримати грошові кошти у сумі 1 000 000 доларів США, на що ОСОБА_13 надав згоду. Крім того, ОСОБА_10 , пообіцяв посприяти призначенню ОСОБА_14 на посаду начальника ГУ ДПС в Харківській області, за що зажадав отримати кошти у сумі 100 000 доларів США, декількома траншами, перший з яких повинен бути у сумі 50 000 доларів США, на що ОСОБА_14 , надав свою згоду.
02.06.2020 о 12-15 год. ОСОБА_10 та ОСОБА_7 затримано в порядку статті 208 КПК України в ресторані «Ла-Страда».
В ході обшуку затриманої особи, ОСОБА_7 , виявлено та вилучено грошові кошти, предмети, документи, речі, які належать ОСОБА_7 .
Постановою начальника відділення СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області від 03.06.2020 визнано в якості речових доказів в кримінальному провадженні № 0001592 від 23.04.2020 грошові кошти, предмети, документи, речі, які належать ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , які вилучені під час затримання в порядку статті 208 КПК України до вирішення справи по суті.
Задовольняючи клопотання старшого слідчого про арешт майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчим належним чином доведено, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що необхідність арешту на предмети, вилучені під час обшуку затриманої особи полягає у забезпеченні доказової бази у кримінальному поводженні; слідчим доведено, що накладення арешту на вилучене у ОСОБА_7 майно необхідне з метою забезпечення повного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування, встановлення всіх об`єктивних обставин у кримінальному провадженні, проведення та дослідження всіх наявних та встановлених дій, встановлення всіх осіб, які причетні до вчинення правопорушення.
З таким висновком слідчого судді погоджується й колегія суддів, виходячи з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), тобто з метою збереження речових доказів.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, під час розгляду клопотання старшого слідчого про арешт майна, в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ті обставини, які встановлені слідством на даний час дають достатні правові підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки під час розгляду клопотання у слідчого судді були усі підстави вважати, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, може містити відомості про факти чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим статтею 98 КПК України, та яке є речовими доказами.
З врахуванням встановлених обставин та виходячи із положень статей 98, 170, 173 КПК України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що на даний момент існує, відповідно до вимог статті 170 КПК України, сукупність підстав вважати, що вилучене 02.06.2020 під час затримання ОСОБА_7 в порядку статті 208 КПК України майно, є речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки має ознаки речових доказів, та з метою забезпечення повного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування, встановлення всіх об`єктивних обставин у кримінальному провадженні, проведення та дослідження всіх наявних та встановлених дій, встановлення всіх осіб, які причетні до вчинення правопорушення необхідно накласти на нього арешт, вид якого відповідає положенням частини 2 статті 173 КПК України.
Доводи апеляційної скарги, які давали б беззаперечні підстави суду прийти до висновку про відсутність необхідності в накладенні арешту на грошові кошти, банківські картки (пенсійну та зарплатну), особисті документи ОСОБА_7 , к апеляційного суду відсутні.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 висновків суду не спростовують, оскаржувана ухвала слідчого судді є обґрунтованою, підстав для її скасування на даний час не встановлено.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що власник вилученого майна не позбавлений можливості в порядку статті 174 КПК України ставити питання про скасування арешту майна, якщо ним буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Керуючись ст.ст. 376, 392, 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду міста Харкова від 05.06.2020 залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді: