Справа № 756/943/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі судді ОСОБА_1 , розглянувши в спрощеному провадженні обвинувальний акт, затверджений 22.01.2021 у кримінальному провадженні, внесеного 11.11.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002131, щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, у відношенні:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Щьолкіне, Ленінського району, АР Крим, громадянки України, з вищою освітою, не заміжньої, не працюючої, яка має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

УСТАНОВИВ:

07.11.2020, у невстановлений час, ОСОБА_2 , перебувала за місцем свого проживання, та у неї виник умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини для власного вживання без мети збуту. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_2 за допомогою мобільного телефону, через мережу Інтернет, зайшла на сайт магазину «RC Cartel», де замовила у невстановленої особи, психотропну речовину для власного вживання без мети збуту. Того ж дня, у невстановлений час, ОСОБА_2 перебуваючи за місцем свого проживання, перерахувала грошові кошти в сумі 500 грн за придбання психотропної речовини на номер електронного гаманця невстановленій особі, після чого остання повідомила ОСОБА_2 місце знаходження психотропної речовини, а саме у відділенні «Нової Пошти», розташованої за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 46.

Після чого, 10.11.2020, близько 11:30 год ОСОБА_2 попрямувала до вказаного відділення «Нової Пошти», де забрала відправлення від невстановленої особи, яке містило психотропну речовину, яку ОСОБА_2 заховала до своєї жіночої сумки, тим самим незаконно придбала та почала зберігати психотропну речовину, для власного вживання без мети збуту, після чого направилася у своїх справах.

Цього ж дня, 10.11.2020, близько 14:00 год., знаходячись біля будинку № 46 по вул. Вишгородській в м. Києві, ОСОБА_2 була зупинена працівниками поліції. На запитання останніх щодо наявності у неї заборонених засобів чи речовин, ОСОБА_2 повідомила, що у її жіночій сумочці, знаходиться коробка з дитячими «пазлами», у якій вона незаконно зберігає герметично запаяний пакетик, червоного кольору, із вмістом у ньому психотропної речовини, яку вона незаконно придбала та зберігала для власного вживання без мети збуту. Як наслідок, на місце події було викликано СОГ Оболонського УП ГУНП у м. Києві, після приїзду яких, цього ж дня, тобто 10.11.2020, приблизно о 15:56 год., знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 46, у присутності двох понятих ОСОБА_2 самостійно дістала із своєї жіночої сумочки та добровільно надала для вилучення герметично запаяний пакетик, червоного кольору, із вмістом у ньому психотропної речовини, яку остання незаконно придбала та зберігала для власного вживання без мети збуту.

Під час досудового розслідування встановлено, що вилучена в процесу огляду місця події та надана на дослідження кристалічна речовина світло-коричневого кольору містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) в наданій речовині становить 0,502 г.

Отже, ОСОБА_2 учинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України встановлена судом поза розумним сумнівом з наступних підстав.

25 січня 2021 року до Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_2 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України у якому міститься клопотанням прокурора ОСОБА_3 про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:

- письмова заява підозрюваної ОСОБА_2 , складена в присутності захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- матеріали кримінального провадження.

Як видно з наданих матеріалів, до ОСОБА_2 не застосовувалось затримання під час виявлення вчинення нею кримінального проступку.

Ураховуючи зазначене, суд уважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2, ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

Діючи відповідно до вимог ч. 2 ст. 17, ст. 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не неоспорюються учасниками судового провадження. Зокрема, з обвинувального акту вбачається, що досудовим розслідуванням було встановлено, що 07.11.2020, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_2 , перебувала за місцем свого проживання, та у неї виник умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини для власного вживання без мети збуту. Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини для власного вживання без мети збуту, ОСОБА_2 , за допомогою мобільного телефону, через мережу Інтернет зайшла на сайт магазину «RC Cartel», де замовила (у невстановленої досудовим розслідуванням особи), психотропну речовину для власного вживання без мети збуту. Того ж дня, (у невстановлений досудовим розслідуванням час), ОСОБА_2 , перебуваючи за місцем свого проживання, перерахувала грошові кошти в сумі 500 грн за придбання психотропної речовини на номер електронного гаманця (невстановленої під час досудового розслідування особи), після чого (невстановлена під час досудового розслідування особа) повідомила ОСОБА_2 місце знаходження психотропної речовини, а саме у відділенні «Нової Пошти», розташованої за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 46.

Після чого, 10.11.2020, близько 11:30 год ОСОБА_2 , попрямувала до відділення «Нової Пошти», розташованої за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 46, де забрала відправлення від (невстановленої під час досудового розслідування особи), з психотропною речовиною, яку заховала до своєї жіночої сумки, тим самим незаконно придбала та почала зберігати психотропну речовину, для власного вживання без мети збуту, після чого направилася у своїх справах.

Цього ж дня, 10.11.2020, близько 14:00 год знаходячись біля будинку № 46 по вул. Вишгородській в м. Києві, ОСОБА_2 була зупинена працівниками поліції. На запитання останніх щодо наявності у неї заборонених засобів чи речовин, ОСОБА_2 повідомила, що у її жіночій сумочці, знаходиться коробка з дитячими «пазлами», у якій вона незаконно зберігає герметично запаяний пакетик, червоного кольору, із вмістом у ньому психотропної речовини, яку вона незаконно придбала та зберігала для власного вживання без мети збуту. Як наслідок, на місце події було викликано СОГ Оболонського УП ГУНП у м. Києві, після приїзду яких, цього ж дня, тобто 10.11.2020, приблизно о 15:56 год знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 46, у присутності двох понятих ОСОБА_2 самостійно дістала із своєї жіночої сумочки та добровільно надала для вилучення герметично запаяний пакетик, червоного кольору, із вмістом у ньому психотропної речовини, яку остання незаконно придбала та зберігала для власного вживання без мети збуту. Під час досудового розслідування встановлено, що вилучена в процесу огляду місця події та надана на дослідження кристалічна речовина світло-коричневого кольору містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) в наданій речовині становить 0,502 г.

Під час досудового розслідування встановлено, що вилучена під час огляду місця події та надана на дослідження кристалічна речовина світло-коричневого кольору містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) в наданій речовині становить 0,502 г.

Встановлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачена ОСОБА_2 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акту за її відсутності.

Окрім того, обвинувачена ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Отже саме з підстав викладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_2 встановлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання останньої є щире каяття, наявність на утриманні малолітньої дитини, та відсутності обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують її покарання.

Суд уважає, що підстави застосування ст. 69, 69-1, 75 КК України при призначенні покарання відсутні.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_2 покарання суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Згідно з приписами ст. 8 КПК кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

З урахуванням викладених обставин справи, особистості обвинуваченої, тяжкості вчиненого кримінального проступку, відсутності завданої шкоди, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, відсутності в обвинуваченої сталого матеріального стану, обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливо без ізоляції від суспільства, шляхом призначення ОСОБА_2 покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-67 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченої, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень та відповідатиме особистості обвинуваченої.

Також, призначаючи цей вид покарання та визначаючи його розмір, суд урахував, що обвинувачена не працює, не має сталого доходу, при цьому має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій 05.06.2021 виповнюється сім років. Отже, на думку суду, такий вид покарання як виправні роботи не може бути застосований до обвинуваченої через те, що остання не працює. Не може бути також застосований до обвинуваченої і такий вид покарання як обмеження волі в силу положень ч. 3 ст. 61, ч. 1 ст. 79, ч. 4 ст. 75 КК України. При цьому покарання у виді арешту також не може бути застосованим до ОСОБА_2 в силу положень ч. 3 ст. 60 КК України.

Саме з цих підстав суд дійшов висновку про те, що до ОСОБА_2 слід застосувати покарання у виді штрафу.

Між тим, відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Указані положення статті 53 КК України не містять вимог про те, що суд може застосувати розстрочку лише за заявою особи, оскільки положення статті визначають розстрочку як право суду враховуючи матеріальний стан особи. При цьому, як було наведено, обвинувачена ОСОБА_2 не працює, має на утриманні малолітню дитину. Відомості про її матеріальний стан суду не надані. Приймаючи рішення про необхідність розстрочення штрафу, суд також ураховує, що покарання не має на меті завдати страждань, а лише здійснює виховний вплив. Наведені обставини свідчать, що сплату призначеного ОСОБА_2 штрафу слід розстрочити на один рік (12 місяців), шляхом сплати щомісячно рівними частинами, що буде відповідати меті покарання в розумінні ст. 50 КК України.

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченої запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченої запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченої.

Цивільний позов у провадженні не заявлений. Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертизи № СЕ-19/111-20/61982-МРВ від 12.01.2021 у сумі 1307 грн 60 коп., відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню зі ОСОБА_2 на користь держави.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, зокрема психотропну речовину PVP, вагою 0,502 грам, яка міститься у пакунку № 2587750 та зберігається в сейфі службового кабінету № 509 Оболонського УП ГУНП у м. Києві, слід знищити.

Керуючись ст. 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн із розстрочкою виплати штрафу щомісячно рівними частинами строком на один рік.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Процесуальні витрати: на проведення експертизи СЕ-19/111-20/61982-МРВ від 12.01.2021 у сумі 1307 грн 60 коп. стягнути зі ОСОБА_2 на користь держави.

Речові докази: психотропна речовина - PVP, вагою 0,502 грам, який міститься у пакунку № 2587750 та зберігається в сейфі службового кабінету № 509 Оболонського УП ГУНП в м. Києві, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1