УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001007 від 30.10.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження.
Слідчим управління ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0001007 від 30.10.2019, про те, що посадові особи ДП «МТП «Южний», умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для юридичної особи, а саме ТОВ «Метком Груп», використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, визначили переможцем та уклали договір щодо купівлі та поставки товару неналежної якості, на загальну суму 26 млн. грн., що спричинили тяжкі наслідки.
Так, на адресу слідчого управління ГУНП в Одеській області надійшов рапорт співробітника відділу боротьби з організованою злочинністю ОСОБА_5 про те, що надійшла оперативна інформація стосовно можливих протиправних діянь з боку посадових осіб ДП МТП «Южний», а саме заступника директора ОСОБА_6 , в.о. заступника директора з матеріально технічного забезпечення ОСОБА_7 , начальником локомотивної дільниці ОСОБА_8 , головних механіком ОСОБА_9 , спрямованих на заволодіння грошовими коштами підприємства під час проведення тендерних закупівель в 2017-2018 роках на загальну суму понад 26 190 000 гривень щодо придбання двох тепловозів маневрових ЧМЕЗ №4937 та ЧМЕЗ №5330.
Слідством встановлено, що за результатами проведення відкритих торгів ДП «МТП «Южний» предметом закупівлі яких є «Залізничні локомотиви», обрано переможцем ТОВ «Метком Груп» () з найменшою ціновою пропозицією, що становить 26 190 000 гривень.
16.01.2018 між ДП «МТП «Южний» та ТОВ «Метком Груп» () укладеного договір №Т/СН-7/18 на постачання двох маневрових тепловозів ЧМЕЗ № 5330 та ЧМЕ3 № 4937.
Згідно п. 3.1.1 договору Покупець (ДП «МТП «Южний») здійснює попередню оплату Постачальнику (ТОВ «Метком Груп» ()) у розмірі 50% ціни договору, протягом 10 банківських днів з дня отримання виставленого постачальником рахунку. Остаточна оплата здійснюється після підписання акту прийому-передачі.
На виконання умов вказаного договору ДП «МТП «Южний» у лютому 2018 року перераховано на рахунок ТОВ «Метком-Груп» () грошові кошти у розмірі 13 095 000 грн. (з ПДВ) у якості передоплати за постачання маневрових тепловозів ЧМЕЗ № 5330 та ЧМЕ3 № 4937.
В свою чергу, між ТОВ «Метком-Груп» () та ТОВ «Укртранс-ремонт» () укладено договори №16/2017 та 17/2017 від 28.11.2017 щодо постачання двох маневрових тепловозів ЧМЕЗ № 5330 та ЧМЕ3 № 4937.
Крім того, 01.10.2018 між ТОВ «Метком-Груп» () та ТОВ «Укртранс-ремонт» () укладено додаткові угоди до договорів №16/2017 та 17/2017, згідно яких, у випадку поставки товару пізніше ніж 06.10.2018 року, ТОВ «Укртранс ремонт» несе повну компенсацію витрат ТОВ «Метком Груп», а саме витрати по сплаті пені та штрафу, пов`язаних з несвоєчасним виконанням зобов`язань ТОВ «Метком Груп» перед ДП «МТП «Южний» за договором поставки товару № Т/СН-7/18 від 16.01.2018.
Проте, 06.06.2019 ТОВ «Метком Груп» () здійснено постачання до ДП «МТП «Южний» маневрового тепловозу ЧМЕ3 №4937. Під час перевірки технічного стану, реостатних випробувань та перевірки роботи механізмів тепловозу ЧМЕ3 №4937, працівниками залізничного господарства ДП «МТП «Южний» не було підписано акти прийому-передачі, у зв`язку з його незадовільним технічним станом, про що свідчать складені акти випробувань та тепловоз ЧМЕ3 №4937 повернуто ТОВ «Метком Груп» () для усунення недоліків. В свою чергу ТОВ «Метком Груп» повернуто вказаний тепловоз ТОВ «Укртранс Ремонт» () для усунення недоліків.
Одночасно встановлено, що до теперішнього часу тепловоз ЧМЕЗ № 5330 ТОВ «Метком-Груп» () в адресу ДП «МТП «Южний» не постачався та з боку ТОВ «Укртранс Ремонт» не виконано умови договору.
2. Обґрунтування поданого клопотання.
На даний час у органу досудового розслідування є підстави вважати, що вищевказані маневрові тепловози ЧМЕ3 №4937 та ЧМЕЗ № 5330 умисно переховують з метою ненадання доступу до тепловозу та проведення його огляду та подальшого призначення оціночної експертизи.
Крім того, для призначення оціночної експертизи та встановлення реальної вартості маневрових тепловозів ЧМЕ3 №4937 та ЧМЕЗ № 5330 вбачається необхідність у накладенні арешту на вказані тепловози, з метою недопущення їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження до проведення огляду із залучення експертів.
Враховуючи, що вказані маневрові тепловози ЧМЕ3 №4937 та ЧМЕЗ № 5330 є предметом вчинення даного кримінального правопорушення, а також самі по собі можуть містити сліди або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим 07.10.2020 слідчим винесено постанову про визнання маневрові тепловози ЧМЕ3 №4937 та ЧМЕЗ № 5330 речовими доказами у кримінальному провадженні №0001007 від 30.10.2019.
В даному випадку, у органу досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на маневровий тепловоз ЧМЕ3 №5330, для збереження його в якості речового доказу, оскільки є підстави вважати, що особи, які причетні до скоєння даного кримінального правопорушення з метою укриття свої злочинних дій можуть його приховувати, пошкодити, зіпсувати або знищити, внести зміни у конструктивні елементи тепловозу та інші частини чи механізми, а також з здійснити відчуження даного тепловозу.
3. Позиції учасників в судовому засіданні при розгляді клопотання.
Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.
Директор ТОВ «УКРТРАНС-РЕМОНТ» ОСОБА_10 про розгляд клопотання був повідомлений, в судове засідання не з`явився.
4. Висновки слідчого судді.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
4.1. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
4.2. Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.
Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя вважає встановленим в судовому засіданні те, що відносно маневрового тепловозу ЧМЕ3 №5330 існує сукупність достатніх підстав вважати, що він є предметом кримінального правопорушення, а також може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Крім того, тепловоз необхідний для призначення та проведення експертного дослідження, зокрема, оціночної експертизи, з метою встановлення реальної вартості маневрового тепловозу.

Відповідно до долученої до матеріалів клопотання постанови про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні від 07.10.2020 року, маневровий тепловоз ЧМЕ3 №5330 визнаний речовим доказом в рамках кримінального провадження №0001007 від 30.10.2019 року.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речового доказу, та з метою проведення необхідних слідчих дій та експертних досліджень з вказаним майном.

4.3. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, маневровий тепловоз відповідає критеріям речових доказів.
При цьому, оскільки є необхідність у збереженні речового доказу, слідчий суддя вважає, що існує ризик можливого відчуження, приховування, пошкодження або зміни маневрового тепловозу, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на зазначене у клопотанні майно.
4.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності.
При цьому, дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
4.5. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій та експертних досліджень, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
Беручи до уваги також те, що існує ризик відчуження, приховування, пошкодження або зміни майна, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, слідчий суддя вважає за необхідне накласти заборону користування та розпорядження майном, з метою запобігання вищевказаному ризику.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001007 від 30.10.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України задовольнити.

Накласти арешт на маневровий тепловоз ЧМЕ3 №5330, із забороною відчуження, розпорядження та користування.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 ..
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1