Дата документу 24.11.2020 Справа № 335/6798/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/6798/20 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11сс/807/1157/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника володільця майна (ТОВ «Фінансова Компанія «Ліберті Фінанс») - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 31 серпня 2020 року, якою клопотання слідчого слідчого відділення Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001835 від 15 липня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.200 КК України, задоволено та накладено арешт на ноутбук «Lenovo В 590» корпусі чорного кольору із зарядним пристроєм; ноутбук «Lenovo G500» корпусі чорного кольору із зарядним пристроєм; ноутбук «Lenovo G570» корпусі чорного кольору із зарядним пристроєм; ноутбук «Lenovo G5030» корпусі чорного кольору із зарядним пристроєм; грошові кошти в сумі 4 015 621 гривня 00 копійок, 92 405 доларів США, 9 155 Євро, 2 900 злотих, 240 фунтів стерлінгів; архіватор відеонагляду «Dahua» в корпусі чорного кольору; мобільний телефон Samsumg ІМЕІ НОМЕР_1 із сім картою мобільного оператора № НОМЕР_2 ; мобільний телефон Іроnе 6 ІМЕІ НОМЕР_3 із сім картою мобільного оператора № НОМЕР_4 ; чорнові записи на 50 аркушах, вилучені під час проведення обшуку 27 серпня 2020 року,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

представника володільця майна (ТОВ «Фінансова Компанія «Ліберті Фінанс») - адвоката ОСОБА_6 .

Представник володільця майна ТОВ «Фінансова Компанія «Ліберті Фінанс» - адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 31 серпня 2020 року, якою клопотання слідчого слідчого відділення Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001835 від 15 липня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 200 КК України, задоволено та накладено арешт на ноутбук «Lenovo В 590» в корпусі чорного кольору із зарядним пристроєм; ноутбук «Lenovo G500» в корпусі чорного кольору із зарядним пристроєм; ноутбук «Lenovo G570» в корпусі чорного кольору із зарядним пристроєм; ноутбук «Lenovo G5030» в корпусі чорного кольору із зарядним пристроєм; грошові кошти в сумі 4 015 621 гривня 00 копійок, 92 405 доларів США, 9 155 Євро, 2 900 злотих, 240 фунтів стерлінгів; архіватор відеонагляду «Dahua» в корпусі чорного кольору; мобільний телефон Samsumg ІМЕІ НОМЕР_1 із сім картою мобільного оператора № НОМЕР_2 ; мобільний телефон Іроnе 6 ІМЕІ НОМЕР_3 із сім картою мобільного оператора № НОМЕР_4 ; чорнові записи на 50 аркушах, вилучені під час проведення обшуку 27 серпня 2020 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що під час розгляду справи встановлено існування розумної підозри вважати, що вилучене під час обшуку 27 серпня 2020 року майно є предметами вчинення кримінального правопорушення, і ці предмети зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Враховуючи викладене та, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення або відчуження вилученого майна, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі представник володільця майна (ТОВ «Фінансова Компанія «Ліберті Фінанс») - адвокат ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскаржувану ухвалу скасувати в частині накладення арешту на грошові кошти в національній та іноземній валютах: 4 015 621 (чотири мільйони п`ятнадцять тисяч шістсот двадцять одна) грн; 92 405 (дев`яносто дві тисячі чотириста п`ять) доларів США; 9 155 (дев`ять тисяч сто п`ятдесят п`ять) євро; 2 900 (дві тисячі дев`ятсот) злотих Польщі; 240 (двісті сорок) фунтів стерлінгів Великобританії, що вилучені 27 серпня 2020 року в ході проведення обшуку в офісному приміщенні 2 по АДРЕСА_1 та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 про арешт майна.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що 15 липня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесене кримінальне провадження №0001835, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.200 КК України, а саме: підробка документів на переказ, платіжних карток чи інших засобів доступу до банківських рахунків, електронних грошей, а так само придбання, зберігання, перевезення, пересилання з метою збуту підроблених документів на переказ, платіжних карток або їх використання чи збут, а також неправомірний випуск або використання електронних грошей - передбачене КК України покарання у вигляді штрафу від трьох до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

13 серпня 2020 року слідчим суддею Оржонікідзевського районного суду м.Запоріжжя ухвалено судове рішення про надання дозволу на обшук приміщення 2 по пр.Соборному 159 у м.Запоріжжі (орендуються ТОВ «Фінансова Компанія «Ліберті Фінанс»).

В ухвалі зазначено, що обшук повинно провести з метою виявлення та вилучення комп`ютерної техніки, мобільних терміналів та SIM-карток, за якими здійснюється спілкування з клієнтами, які могли бути використанні для вчинення правопорушення.

На вилучення інших речей, у тому числі матеріальних цінностей та грошей (валюти), судом дозволу не надавалося.

27 серпня 2020 року в приміщенні 2 по пр.Соборному 159 у м.Запоріжжі слідчим СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 (з клопотанням про обшук звертався ОСОБА_10 ) за участі інших осіб, що мали при собі службові посвідчення співробітників поліції: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , за результатами якого було складено протокол обшуку.

До протоколу обшуку від 27 серпня 2020 року були внесені та вилучені грошові та валютні кошти.

Обшук у приміщеннях та вилучення грошових коштів відбулося 27 серпня 2020 року, а розгляд клопотання слідчого про арешт майна відбувся 31 серпня 2020 року.

В ухвалі від 31 серпня 2020 року не зазначено жодного посилання про дату надходження клопотання про арешт майна до суду.

Проте, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Станом на час звернення зазначені кошти підприємству не повернуті, до суду представники компанії не викликалися, будь-яких повідомлень щодо прийнятого рішення по вилученим грошовим коштам не надходило.

Вилучення зазначених грошових коштів призвело до зупинки господарської діяльності підприємства, надходження претензій від контрагентів з вимогами фінансового характеру, що завдає матеріальної шкоди та шкоди діловій репутації підприємству ТОВ «Фінансова Компанія «Ліберті Фінанс».

Утримання органом досудового розслідування у своєму розпорядженні вилучених значних грошових коштів поза межами розумних строків порушує права та законні інтереси Компанії та свідчить про те, що слідством створені умови щодо провокації підкупу, а саме, підбурення керівництва підприємства на пропонування чи надання неправомірної вигоди за повернення значних грошових коштів, що були вилучені з господарського обороту підприємства, що зазнає значної шкоди як матеріальної так і репутаційної, можливо на замовлення конкурентів за надумане правопорушення.

Накладений арешт на грошові кошти, на думку апелянта, є необґрунтованим, оскільки вилучені кошти та майно не відповідає жодному із критеріїв, перелічених у ч.1 ст.98 КПК України, та суперечить меті накладення такого арешту, передбаченої ст.170 КПК України.

Вилучені в ході обшуку грошові кошти не є документами, що передбачені ч.1 ст.200 КК України, отже, не мають відношення до кримінального провадження.

В діях працівників ТОВ «Фінансова Компанія «Ліберті Фінанс» відсутні події кримінального правопорушення та склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.200 КК України, у зв`язку з чим дане кримінальне провадження підлягає закриттю, а арештовані грошові кошти підлягають поверненню.

Крім того, слідчий суддя місцевого суду при розгляді клопотання про накладення арешту на вилучене майно не дав належної правової оцінки грубому порушенню органом досудового розслідування під час обшуку та виїмки вищезазначених норм закону, вилучення під час обшуку майна, не зазначеного в Ухвалі від 13 серпня 2020 року про надання дозволу на обшук, а відтак, з перевищенням повноважень щодо вилучення майна, у зв`язку з чим ухвала від 31 серпня 2020 року є незаконною і необґрунтованою.

Слідчий суддя не дав правової оцінки порушенням органом досудового розслідування при проведенні обшуку загальних засад кримінального провадження, зазначених у ст. 7 КПК України.

У клопотанні про накладення арешту та ухвалі про накладення арешту не зазначено, яку саме інформацію містять вилучені документи, що мають значення для кримінального провадження, чи є вони належними доказами у кримінальному провадженні. У суді вилучені документи безпосередньо не досліджувалися.

Згідно з ухвалою слідчого судді, слідчий СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_8 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що слідчим відділом Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП у Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001835 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.200 КК України.

Згідно з клопотанням, в результаті проведених слідчих дій встановлено, що у всесвітній мережі Інтернет розташований веб-сайт «https://obmen.zaporizhzhe.ua», який належить ТОВ «Фінансова Компанія «ЛІБЕРТІ ФІНАНС», СРДПОУ 39806926 (компанія KHTgroup), на якому пропонується обмін грошових коштів з різних валют в гривні та навпаки. Вищевказана компанія, згідно з ліцензією Національного банку України на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків № 71 від 06 серпня 2019 року та витягу з Електронного реєстру ліцензій на здійснення валютних операцій №15 від 14 травня 2019 року, має право займатись торгівлею валютними цінностями в готівковій формі.

В подальшому, в ході огляду вищевказаного веб-сайту встановлено, що ТОВ «Фінансова Компанія «ЛІБЕРТІ ФІНАНС» розмістила на ньому гіперпосилання «https:// obmenat.com», на якому пропонує клієнтам швидкий та надійний переказ їх електронних грошей. Перейшовши за вищезазначеним посиланням встановлено, що на даному веб- ресурсі, вищевказаним товариством, запропоновано обмін грошових коштів з електронних систем розрахунків «WebMoney» та «ЯНДЕКС.ДЕНЬГИ RUB».

Відповідно до рішення комітету по питанням нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайта) платіжних систем НБУ № 136 від 25 травня 2018 року, Національний банк України скасував реєстрацію внутрішньодержавної системи розрахунків WebMoney.UA. Електронна платіжна система WebMoney.UA була внесена в санкціонний список РНБО України. Дані санкції передбачають: блокування активів (тимчасове обмеження права особи користуватися і розпоряджатися належним йому майном); обмеження торгових операцій, запобігання виведення капіталів за межі України; зупинення виконання економічних і фінансових зобов`язань; анулювання або призупинення ліцензій та інших дозволів, отримання (наявність) яких є умовою для здійснення певного виду діяльності.

На дану компанію також поширюються і інші санкції, в тому числі: заборона на видачу дозволів, ліцензій Національного банку України на здійснення інвестицій в іноземну державу, розміщення валютних цінностей на рахунках і вкладах на території іноземної держави, на ввіз і вивіз з України валютних цінностей; заборона реєстрації НБУ учасника міжнародної платіжної системи; заборона передачі технологій, прав на об`єкти інтелектуальної власності.

Крім того, згідно із санкціями, щодо WebMoney.UA вводиться заборона інтернет- провайдерам надання послуг з доступу користувачам мережі інтернет до ресурсів / сервісів заборона інтернет-провайдерам надання послуг з доступу користувачам мережі інтернет до ресурсів / сервісів, в т.ч. до 40 субдоменів. Аналогічні санкції вводяться у відношенні компаній «BMP», «ВебМаніРу» і «WebMoney WMZ».

На підставі вищевикладеного, ТОВ «Фінансова Компанія «ЛІБЕРТІ ФІНАНС», ЄРДПОУ 39806926, за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 6.159, приміщення 2, здійснює адміністрування веб-сайту «https://obmenat.com», на якому пропонується обмін грошових коштів з електронних систем розрахунків «WebMoney» та «ЯНДЕКС.ДЕНБГИ RUB», які наразі заборонені в Україні, у зв`язку з чим здійснює незаконне використання електронних грошей.

27 серпня 2020 року в приміщені, де знаходиться ТОВ «Фінансова Компанія «ЛІБЕРТІ ФІНАНС», за адресою: м.Запоріжжя, пр.Соборний, 6.159, приміщення 2, на підставі ухвали слідчого судці Орджонікідзевського районного суду був проведений обшук, в ході якого вилучено майно, а саме:

ноутбук «Lenovo В 590» в корпусі чорного кольору із зарядним пристроєм;

ноутбук «Lenovo G 500» в корпусі чорного кольору із зарядним пристроєм;

ноутбук «Lenovo G 570» в корпусі чорного кольору із зарядним пристроєм;

ноутбук «Lenovo G 5030» в корпусі чорного кольору із зарядним пристроєм;

грошові кошти в сумі 4 015 621 гривня 00 копійок, 92 405 доларів США, 9 155 Євро, 2 900 злотих, 240 фунтів стерлінгів;

архіватор відеонагляду «Dahua» в корпусі чорного кольору;

мобільний телефон Samsumg ІМЕІ НОМЕР_1 із сім картою мобільного оператора № НОМЕР_2 ;

мобільний телефон Іропе 6 ІМЕІ НОМЕР_3 із сім картою мобільного оператора № НОМЕР_4 ;

чорнові записи на 50 аркушах.

Враховуючи отриману під час досудового розслідування інформацію, у органу досудового розслідування виникає обґрунтована підозра, що працівники «Фінансова Компанія «ЛІБЕРТІ ФІНАНС» скоюють незаконні дії, спрямовані на незаконне використання електронних грошей.

Таким чином, посилаючись на вимоги ст.ст.131, 132, 170-172 КПК України, слідчий просив задовольнити клопотання та накласти арешт на вилучене під час огляду місця події 27 серпня 2020 року майно.

Питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження колегією суддів не обговорюється, оскільки, згідно з матеріалами провадження, цей строк в даному випадку не пропущений. Так, оскаржувана ухвала слідчого судді постановлена 31 серпня 2020 року без виклику представника володільця майна (ТОВ «Фінансова Компанія «Ліберті Фінанс») - адвоката ОСОБА_6 , копія ухвали суду на адресу товариства не направлялась. Доводи апелянта про те, що копія оскаржуваної ухвали отримана представником товариства лише 02 жовтня 2020 року, ніким не спростовані. Вже 06 жовтня 2020 року подано вищевказану апеляційну скаргу, тобто у встановлений законом строк.

Заслухавши доповідь судді; представника володільця майна (ТОВ «Фінансова Компанія «Ліберті Фінанс») - адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з вимогами ч.ч.2,3 ст.170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до положень ч.2 ст.173 КПК України, повинен був враховувати таке: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
На думку колегії суддів, слідчим суддею зазначених вимог закону не враховано при розгляді клопотання, з огляду на таке.
В своєму клопотанні про накладення арешту на майно слідчий зазначив, що мотивом накладення арешту є забезпечення збереження вилученого майна, а також наявність обґрунтованих підстав вважати, що вищевказані документи, предмети та грошові кошти мають вагоме значення в кримінальному провадженні.
На підтвердження доводів клопотання слідчим наданий витяг з ЄРДР за №0001835 від 15 липня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.200 КК України, та інші копії документів, якими, на думку слідчого, підтверджується необхідність зазначеного арешту.
Проте, в цих документах немає об`єктивних даних, які б вказували на ознаки будь-якого кримінального правопорушення, в тому числі і передбаченого ч.1 ст.200 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР. Відомості, вказані у клопотанні, нічим не підтверджені.
Клопотання слідчого не містить будь-яких посилань на докази, а матеріали провадження і самих доказів, на підтвердження того, що майно, вилучене під час проведення 27 серпня 2020 року обшуку в приміщені, де знаходиться ТОВ «Фінансова Компанія «Ліберті Фінанс», за адресою: м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.159, приміщення 2, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Так, речовими доказами, відповідно до вимог ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
В клопотанні не зазначено, яке саме доказове значення має вищевказане майно, з огляду на правову кваліфікацію правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР.
Те, що, як зазначено у клопотанні, відносно ТОВ «Фінансова Компанія «ЛІБЕРТІ ФІНАНС» порушена низка кримінальних проваджень на території України, не є підставою для накладення арешту у розумінні положень ст.170 КПК України.
Тобто, клопотання слідчого, всупереч вимогам ч.2 ст.171 КПК України, не містить належного обґрунтування необхідності вказаного арешту.
Прокурором не доведено, що унаслідок застосування вищевказаного заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий звернувся з клопотанням.
Згідно з матеріалами провадження, жодній особі не повідомлено про підозру у даному кримінальному провадженні.
Колегія суддів звертає увагу і на те, що відповідно до вимог ч.2 ст.168 КПК України, забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.
У клопотанні та доданих до нього документах немає відомостей про те, що на вилученій техніці міститься якась інформація, що має значення для даного провадження, а також не зазначено, яке відношення до цього провадження мають вилучені грошові кошти.
Як зазначено вище, у клопотанні слідчого відсутнє належне обґрунтування необхідності накладення арешту на вищевказану вилучену техніку, грошові кошти та чорнові записи.
Вищевикладене лишилось поза увагою слідчого судді.
Висновки слідчого судді в оскаржуваній ухвалі про те, що існують розумні підстави вважати, що вилучене майно є предметом вчинення кримінального правопорушення, і ці предмети зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, не ґрунтуються на матеріалах провадження.
Колегія суддів звертає увагу і на те, що предмет правопорушення, передбаченого ст.200 КК України, визначений у примітці до цієї статті. Це : документи на переказ - документи в паперовому або електронному виді, що використовується банками чи їх клієнтами для передачі доручень або інформації на переказ грошових коштів між суб`єктами переказу грошових коштів (розрахункові документи, документи на переказ готівкових коштів, а також ті, що використовуються при проведенні міжбанківського переказу та платіжного повідомлення, інші).

Сам по собі факт винесення слідчим постанови про визнання зазначеного у клопотанні майна речовим доказом у провадженні, не може безумовно свідчити про те, що вказане майно дійсно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.
При апеляційному розгляді прокурор також не зміг обґрунтувати, з якою метою необхідно накласти вищевказаний арешт, та яке доказове значення має вилучене майно.
Отже, колегія суддів вважає, що жодної з передбачених законом підстав для накладення арешту на вищезазначене майно, як і самої доцільності такого арешту слідчим та прокурором не доведено.
З огляду на викладене, доводи представника володільця арештованого майна адвоката ОСОБА_6 , викладені в апеляційній скарзі та при апеляційному розгляді, є слушними.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що, всупереч вимогам ст.ст.94, 370 КПК України, слідчий суддя не здійснив повного і всебічного дослідження всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення клопотання, не оцінив докази, надані стороною обвинувачення, з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, без достатніх для цього підстав наклав вищевказаний арешт, та свої висновки належним чином не вмотивував в оскаржуваній ухвалі.
Враховуючи зазначене, вказана ухвала слідчого судді не може бути визнана законною та обґрунтованою та підлягає безумовному скасуванню, з постановленням нової ухвали - про відмову у задоволенні клопотання слідчого.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу представника володільця майна (ТОВ «Фінансова Компанія «Ліберті Фінанс») - адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 31 серпня 2020 року, якою клопотання слідчого слідчого відділення Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001835 від 15 липня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 200 КК України, задоволено та накладено арешт на ноутбук «Lenovo В 590» в корпусі чорного кольору із зарядним пристроєм; ноутбук «Lenovo G500» в корпусі чорного кольору із зарядним пристроєм; ноутбук «Lenovo G570» в корпусі чорного кольору із зарядним пристроєм; ноутбук «Lenovo G5030» в корпусі чорного кольору із зарядним пристроєм; грошові кошти в сумі 4 015 621 гривня 00 копійок, 92 405 доларів США, 9 155 Євро, 2 900 злотих, 240 фунтів стерлінгів; архіватор відеонагляду «Dahua» в корпусі чорного кольору; мобільний телефон Samsumg ІМЕІ НОМЕР_1 із сім картою мобільного оператора № НОМЕР_2 ; мобільний телефон Іроnе 6 ІМЕІ НОМЕР_3 із сім картою мобільного оператора № НОМЕР_4 ; чорнові записи на 50 аркушах, вилучені під час проведення обшуку 27 серпня 2020 року, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні вищезазначеного клопотання слідчого.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4