ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2649/20 Справа № 173/685/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000142, відомості у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 лютого 2020 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2020 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхньодніпровська Дніпропетровської області, з вищою освітою, працюючого в комунальному закладі «Верхньодніпровська дитячо-юнацька спортивна школа» Верхньодніпровської міської ради на посаді тренера, неповнолітніх дітей утримані не маючого, раніше не судимого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю учасників провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, формулювання обвинувачення, визнаного судами доведеним.
Вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2020 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у 4 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

Цим вироком ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_7 , 11 лютого 2020 року близько 19 години 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (1,73 проміле), чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, будучи особою, яка посвідчення водія на право керувати транспортним засобом не отримувала, керуючи технічно справним автомобілем «Renault Megan» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить йому на праві власності, рухався по ґрунтовій дорозі, що проходить по території с. Пушкарівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, в напрямку м. Верхньодніпровська Дніпропетровської області, перевозячи в якості пасажира на передньому пасажирському сидінні ОСОБА_11 .

Під час руху по ґрунтовій дорозі, що проходить по території с. Пушкарівка, Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, приблизно о 19 годині 00 хвилин 11 лютого 2020 року, ОСОБА_7 керуючи вищевказаним автомобілем, маючи намір переїхати через «скидний канал», який поділяє м. Верхньодніпровськ та с. Пушкарівка Верхньодніпровського району, виїхав на металеву конструкцію шириною 3, 3 м, яка не призначена для пересування автомобільного транспорту та рухаючись по вказаній металевій конструкції, за обставин зазначених у вироку, рухаючись зі швидкістю 10 км / год., в результаті чого, не впорався з керуванням та допустив виїзд автомобіля за межі металевої конструкції ліворуч, де керуючий ним автомобіль здійснив падіння з металевої конструкції, а саме контактував передньою частиною автомобіля з ґрунтовою ділянкою берега, після чого автомобіль перехилившись впав до водойми «скидного каналу» задньою частиною, після чого автомобіль повністю занурився від воду, в результаті чого пасажир ОСОБА_12 загинула на місці дорожньо-транспортної пригоди.

Своїми діями водій ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п. п. 1.3., 1.5., 2.3 (б), 12.1 Правил дорожнього руху України.

Порушення п. 12.1 ПДР України водієм ОСОБА_7 знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_11 , загинула, смерть її настала близько 19 години 11 лютого 2020 року від механічної асфіксії внаслідок утоплення у воді (рідина в пазусі основної кістки, крововиливи під плеврою легень синюшно-червоного кольору з нечіткими (розмитими) контурам, більш темне забарвлення внутрішньої оболонки серця лівого шлуночку в порівнянні з правим, повнокров`я внутрішніх органів, рідкий стан крові, вогнищева гостра емфізема, повнокров`я судин, місцями до еритроцитів у просвіті альвеол у легенях, венозно - капілярне повнокров`я серця, дрібні осередки навколо судинного ліпоматозу у міокарді.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальненні доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить постановити ухвалу, якою скасувати вирок суд в частині призначеного покарання.

Призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання не пов`язане з позбавленням волі.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник в інтересах обвинуваченого посилається на те, що вирок в частині призначеного покарання є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого через його суворість.

Адвокат звертає увагу на те, що судом першої інстанції встановлено, що поведінка обвинуваченого в ході досудового розслідування та під час судового засідання була адекватною, ОСОБА_7 винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, раніше не судимий, характеризується за місцем роботи позитивно, вчинив злочин вперше та через необережність, сприяв розкриттю злочину, частково відшкодував школу та продовжує відшкодовувати.

Крім того, в апеляційній скарзі наголошується на залишення поза увагою показань свідка ОСОБА_13 , який був очевидцем як автомобіль під керуванням ОСОБА_7 впав з моста. Свідок вказав, що він з дружиною одразу намагалися надати допомогу обвинуваченому, проте витягли його лише після приїзду працівників служби з надзвичайних ситуацій. В ході надання допомоги обвинуваченому останній повідомляв, що разом з ним перебувала жінка.

Звертається увага і на відсутність з потерпілої сторони до обвинуваченого претензій будь-якого характеру.

На переконання захисника невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального правопорушення вплинула на вирішення питання про призначення покарання ОСОБА_7 , а тому може бути підставою для зміни вироку в частині призначеного покарання.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу і просили задовольнити апеляційну скаргу, змінивши вирок в частині призначеного покарання.

Потерпілі в судовому засіданні не заперечували проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вважаючи призначене покарання законним та обґрунтованим та таким, що відповідає особі обвинуваченого.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали за обвинувальним актом та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступних висновків.

Доводи поданої апеляційної скарги щодо невідповідності призначеного судом обвинуваченому покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, через суворість, колегія суддів вважає безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Призначена обвинуваченому реальна міра покарання у виді 4 років позбавлення волі, відповідає вимогам закону України про кримінальну відповідальність.

При обранні такої міри покарання суд, як убачається з вироку, врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, та особу обвинуваченого, який раніше не судимий, посередньо характеризується.

Об`єктивно судом враховано обтяжуючу покарання ОСОБА_7 обставину таку як вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, яка підтверджується наявними матеріалами провадження, не зважаючи на те, що обвинувачений при апеляційному розгляді заперечував цю обставину.

При цьому, враховується і та обставина, що ОСОБА_7 раніше позбавлений права керування транспортними засобами, проте незважаючи на позбавлення спеціального права, сів за кермо засобу підвищеної небезпеки /транспортного засобу/.

Що стосується щирого каяття, як пом`якшуючої покарання обставини, то суд критично відноситься в конкретному випадку, оскільки як встановлено під час апеляційного перегляду вироку шкода як матеріальна так і моральна потерпілій стороні не відшкодовувалася взагалі, що свідчить про безпідставність доводів апеляційної скарги в цій частині, але апеляційна інстанція позбавлена можливості погіршувати становище обвинуваченого та виключати пом`якшуючу обставину, оскільки не має апеляційних підстав, але апеляційний суд вказані обставини враховує для вирішення питання щодо пом`якшення покарання.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що дитина потерпілої ОСОБА_14 , знаходиться в дитячому будинку, що свідчить про відсутність допомоги, яку мав надати обвинувачений та визнані потерпілими особи.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те,що місцевим судом при призначенні покарання була об`єктивно врахована сукупність всіх обставин, які передбачені ст. 65 КК України.

При цьому, колегія суддів вважає об`єктивним і неупередженим висновок суду про те, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства.

На переконання судової колегії, покарання, призначене ОСОБА_7 є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав як для пом`якшення призначеного ОСОБА_7 покарання, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2020 року, щодо ОСОБА_7 , засудженого за ч. 2 ст. 289 КК України до 4 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4