ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3667/20 Справа № 208/2167/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні матеріали обєднаного кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002652 від 26.09.2016, № 0000561 від 11.03.2019, № 0000779 від 11.04.2019, № 0000717 від 02.04.2019, щодо
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпродзежинськ, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, за клопотанням обвинуваченого про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 квітня 2020 року, -

за участю:

секретаря - ОСОБА_6 ,

прокурора - ОСОБА_7 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_8 в режимі відеоконфренції,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 квітня 2020 року ОСОБА_5 визнано винуватими та призначено покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 роки, за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 років, за ч. 2 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 років 10 місяців. На підставі ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 10 місяців.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, обвинувачений ОСОБА_5 , поза межами строку апеляційного оскарження вироку, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, зокрема, просить суд апеляційної інстанції поновити пропущений строк на апеляційне оскарження вироку.
Обґрунтовуючи поважність причин пропущення строку апеляційного оскарження рішення суду, обвинувачений посилається на те, що він зміг ознайомитися з повним текстом вироку лише наприкінці листопада 2020 року, що позбавило його можливості реалізувати своє право на апеляційне оскарження вироку у передбачений КПК України строк.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку учасників судового провадження, вивчивши й проаналізувавши доводи, викладені в заявленому клопотанні обвинуваченого про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку, зіставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів приходить до висновку про те, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, при цьому апеляційна скарга повинна бути повернута, з таких підстав.
Наявні матеріали провадження свідчать про те, що оскаржуваний вирок було ухвалено місцевим судом 17 квітня 2020 року за участі обвинуваченого ОСОБА_5 , що підтверджується журналом судового засідання від 17 квітня 2020 року.
Відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
При цьому, 17 квітня 2020 року копію вироку судом першої інстанції було направлено на адресу установи для вручення обвинуваченому ОСОБА_5 , яку він отримав 06 травня 2020 року.
Між тим, обвинувачений звернувся з апеляційною скаргою до канцелярії установи виконання покарань 27 листопада 2020 року, в якій, зокрема, просить суд апеляційної інстанції поновити пропущений строк на апеляційне оскарження вироку.
У поданому клопотанні обвинувачений вказує на те, що оскаржити в строк, визначений законом вирок суду першої інстанції не виявилось можливим, оскільки з його повним текстом він ознайомився в установі виконання покарань лише наприкінці листопада 2020 року.
На переконання колегії суддів, вказані обвинуваченим причини пропущення строку апеляційного оскарження неможливо вважати поважними з огляду на таке.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що обвинувачений був присутній під час проголошення вироку та йому було, відповідно до вимог закону, роз`яснено порядок і строки оскарження вироку, й копію цього вироку, згідно розписки, ОСОБА_5 отримав у той же день.
При цьому, як видно з матеріалів провадження, 17 квітня 2020 року судом першої інстанції на адресу Дніпропетровської УВП направлено дві копії оскаржуваного вироку, для належного вручення обвинуваченому ОСОБА_5 , і який копію цього вироку отримав 06 травня 2020 року, що підтверджується особистим підписом в розписці, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, передбаченого кримінальним процесуальним законом.
Разом із цим, визнати обґрунтованими доводи обвинуваченого колегія суддів не може, оскільки вони спростовуються наявними матералами в тому числі розписками ОСОБА_5 ..
Окрім того, наведені засудженим обставини, з позиції суду апеляційної інстанції, не є такими, що об`єктивно перешкодили обвинуваченому звернутись до суду з апеляційною скаргою, враховуючи те, що ОСОБА_5 був обізнаний про наявність оскаржуваного вироку та водночас, мав об`єктивну можливість звернутися із апеляційною скаргою під час перебування в ДУ Дніпровська установа виконання покарань №4.
Згідно до вимог ч. 2 ст. 113, ст. 116 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 127/17092/18, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку.
Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд також виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.
Слід також відзначити, що Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
Отже, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 мав об`єктивну можливість у визначений ст. 395 КПК України строк, подати апеляційну скаргу на вирок, проте наданим йому правом не скористався.
За таких обставин, на переконання колегії суддів, причини пропуску строку на апеляційне оскарження вироку, зазначені в клопотанні обвинуваченого, не можуть вважатися поважними.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення строку апеляційного оскарження вироку та вважає, що апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.
Керуючись ст.ст. 399, 405 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про поновлення строку апеляційного оскарження вироку Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 квітня 2020 року відмовити.
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 квітня 2020 року повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4