Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/5379/19
Провадження №1-кп/523/534/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2020 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт з долученими до нього документами у кримінальному провадженні за №0001727 від 26.09.2018р. за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого неофіційно, в силу ст. 89 КК України не маючого судимостей:

Зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, -

Встановив:

25.09.2018 року приблизно о 16:40 годині, ОСОБА_4 , знаходячись на зупинці громадського транспорту «7-ма Пересипська», розташованому по вул. Чорноморського козацтва у м. Одесі, при виході з салону маршрутного автобусу №242 реєстраційний номер НОМЕР_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ході непорозуміння та словесного конфлікту з раніше незнайомим йому ОСОБА_5 , діючи навмисно, з метою спричинення останньому тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_5 один удар розкладним ножем, який був при ньому, в область правої гомілки, тим самим причинивши потерпілому згідно висновку судово-медичної експертизи за №2291 від 12.11.2018 року тілесні ушкодження у вигляді різаної рани правої гомілки з ушкодженням литкового м`язу, яке утворилося від дії предмета, який має ріжучі властивості, що спричинило тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день, яке за критеріями п.п. 2.2.2 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні та пояснив, що 25 вересня 2018 року разом з дружиною їхав з сел. Черемушки на сел. Котовського у м. Одеси у маршрутці №242, де вийшла словесна перепалка з потерпілим, на зупинці «7-ма Пересипська» разом вийшли з автобусу, але конфлікт з ОСОБА_5 не закінчився, продовжувався, в ході якого він дістав розкладний ніж, який був при ньому, та вдарив потерпілого в нижню частину ноги, після чого вони розійшлися в різні сторони.
Причину спричинення потерпілому тілесних ушкоджень пояснити не зміг. Вину у скоєнні злочину визнає повністю, висловлюючи щире каяття, будь-яких претензій до нього не має.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження та за відсутністю клопотань щодо доповнення судового розгляду, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит потерпілого, свідків, оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення, та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування ніким із учасників процесу не оспорюються.
Покази обвинуваченого, надані у ході судового засідання суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_4 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 , своїми діями скоїв умисний, злочин, передбачений ст.122 ч.1 КК України, та його дії правильно кваліфіковані за ознаками, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та його вина доказана повністю.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується загальними засадами призначення покарання, зазначеними в ст.65 КК України, а саме приймає до уваги характер, ступінь тяжкості, суспільну небезпечність вчиненого ним діяння, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння корисних злочинів, однак на теперішній час вважається особою, не маючої судимості, протягом всього часу більше не вчиняв протиправних дій, що свідчить про те, що обвинувачений припинив злочинну діяльність, веде законослухняний спосіб життя, працює, хоча неофіційно, має постійне місце проживання, де мешкає разом з родиною, позитивно характеризується, на його утриманні перебуває малолітня дитина, що знайшло своє документальне підтвердження у судовому засіданні та говорить про наявність міцних соціальних зв`язків і позитивних змін у житті, відсутність тяжких наслідків, його негативне відношення до скоєного діяння, будь-яких претензій до нього не має, що підтверджується письмовою заявою потерпілого, долученої до матеріалів кримінального провадження.

До обставин, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України, суд відносить повне визнання своєї провини, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування з`ясовано, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучались речові докази, а саме пакет експертної служби, в якому знаходиться розкладний ніж, який переданий на зберігання до камери схову при Суворовському ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області відповідно квитанції №000740 після набрання вироком чинності підлягає знищенню.

Також вивченням обвинувального акту встановлено, що у ході досудового розслідування здійснювалось залучення експертів для проведення експертизи за експертною спеціалізацією 3.3. «Дослідження холодної зброї», у зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати у сумі 572 гривень.

Матеріали кримінального провадження №0001727 від 26.09.2018р. до обвинувального акту не долучались, тому суд визначає місце їх зберігання в Одеській місцевій прокуратурі №4.

Також суд приймає до уваги, що в рамках даного кримінального провадження прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 в інтересах КУ «Міська клінічна лікарня №11» був пред`явлений до ОСОБА_4 цивільний позов про стягнення на користь держави в особі Комунальної установи «Міська клінічна лікарня №11» витрат на лікування потерпілого ОСОБА_5 у сумі бюджетних коштів 6941,20 гривень, який підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки зазначені витрати закладом охорони здоров`я підтверджені довідкою - розрахунком із «МКЛ-11» за №01-83/500 від 29.03.2019р. про вартість стаціонарного лікування потерпілого у травматологічному відділенні тривалістю 14 ліжко/днів, які не викликають у суду сумнівів, та не заперечувалися обвинуваченим.

Так, за змістом положень ст.128 ч.1, 5 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Разом з цим, керуючись вимогами ч.1 ст.1206 ЦК України, відповідно якої особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого

Згідно до вимог ст.129 ч.1 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю, або частково чи відмовляє в ньому.

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, оцінюючи у сукупності обставини, спосіб та мотивацію вчиненого злочину, характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку скоєного діяння, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до не тяжкого злочину та мало місце у 2018році, відсутність тяжких наслідків, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який у судовому засіданні вину визнав повністю, його щире каяття, негативне ставлення до скоєного, відсутність тяжких наслідків, спосіб його життя, те, що він працює, має місце проживання, міцні соціальні зв`язки, утриманців, позитивно характеризується, зважаючи на поведінку ОСОБА_4 під час судового провадження, з якої вбачається, що він усвідомив протиправність своїх дій, на теперішній час не є суспільно-небезпечною особою, враховуючи думку прокурора щодо призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаної з позбавленням волі, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням до нього ст.ст. 75, 76 КК України, що на думку суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Разом з цим, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії ухвали слідчого судді припинив свою дію 22.05.2019р. та в подальшому заходи забезпечення кримінального провадження щодо обвинуваченого не застосувалися. Враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаної з позбавленням волі, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд не вбачає необхідності в вирішенні питання щодо запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-374, 394-395 КПК України, -

Ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, призначив йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін два роки.

Відповідно до положень ст.76 ч.1 п.п.1,2 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Згідно ст.76 ч.3 п.2 КК України покласти додатково на ОСОБА_4 обов`язок: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Виконання вироку в даній частині покласти на Суворовський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України за місцем проживання засудженого.

Міра запобіжного заходу у ході судового провадження стосовно ОСОБА_4 не застосовувалася, тому після набрання вироком законної сили скасуванню не підлягає.

Речовий доказ, долучений до матеріалів кримінального провадження пакет експертної служби з розкладним ножем, який знаходиться в камері схову при Суворовському ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області відповідно квитанції №000740 - знищити.

Виконання вироку в даній частині покласти на Суворовський ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, який безпосередньо займався розкриттям злочину.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави в особі Одеського НДЕКЦ МВС України в Одеській області процесуальні витрати у загальній сумі 572 гривень - вартість проведеної експертизи, пов`язаної із залученням експертів під час досудового розслідування.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Комунальної установи «Міська клінічна лікарня №11» витрати, пов`язаних зі стаціонарним лікуванням потерпілого ОСОБА_5 у сумі 6941,20 гривень.

Матеріали кримінального провадження за №0001727 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.09.2018р. зберігати в Одеській місцевій прокуратурі №4.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення.

СУДДЯ: