Провадження № 1-кс/686/1112/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 cічня 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову у визнанні потерпілим, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою, в якій просила скасувати постанову інспектора СД ХВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 від 06.01.2021 про відмову у визнанні її потерпілою в кримінальному провадженні № 000363 від 20.01.2016.

Скаржник та її представник в судовому засіданні підтримали вимоги поданої скарги.

Слідчий, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, що у відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши скаржника та її представника, дослідивши матеріали скарги та надані матеріали кримінального провадження №0000363 вважаю, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Хмельницьким ВП ГУНП в Хмельницькій обл. здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000363 від 20.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України за фактом використання ОСОБА_6 в кінці 2015 р. завідомо неправдивого документу, а саме акту опису й арешту майна від 17.06.2011 , в якому підробив підпис ОСОБА_7 .

Постановою прокурора Хмельницької місцевої прокуратури від 25.08.2020 підслідність кримінального провадження № 0000363 від 20.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України визначена за органами дізнання СД ЗВнП ХВП ГУНП в Хмельницькій області.

Вважаючи себе потерпілою, ОСОБА_3 звернулася до слідчого 2-го відділення СВ ХВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 із заявою про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000363, яка було зареєстрована у слідчому відділі ХВП ГУНП в Хмельницькій області 22.12.2020 за № 541/Д.

Постановою інспектора СД ХВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 від 06.01.2021 ОСОБА_3 було відмовлено у визнанні потерпілою з тих підстав, що предметом посягання є підтримання авторитету органів державної влади, органів самоврядування, а тому ОСОБА_3 не може виступати потерпілою. В даному випадку потерпілою особою є держава.

Вказане стало підставою для звернення ОСОБА_3 із скаргою до суду.

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Згідно з ч.2 даної норми, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення нею кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Частиною 5 ст. 55 КПК України передбачено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, дізнавач, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відтак системний аналіз положень ч. 1, 2, 5 ст. 55 КПК України дає підстави для висновку, що для вирішення питання щодо процесуального статусу особи як потерпілої необхідним є з`ясування чи заподіяно такій особі шкоди злочином та якої саме, моральної, фізичної чи майнової, а також встановлення моменту виникнення такого статусу, який пов`язується з поданням такою особою заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або ж заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані. За умови встановлення того, що зазначені вимоги є недотриманими, постанова слідчого (дізнавача) підлягає скасуванню.

Неналежне мотивування постанов про відмову у визнанні потерпілим, з одного боку, не відповідає вимогам процесуального законодавства, а з іншого не дає слідчому судді змоги перевірити правильність прийнятого дізнавачем, слідчим, прокурором рішення про наявність чи відсутність шкоди для конкретної особи, у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення.

Крім неналежного мотивування постанов, підставою їх скасування є і необґрунтованість прийнятого рішення дізнавачем, слідчим, прокурором стосовно співвідношення процесуальних вимог щодо визнання особи потерпілою та фактичних обставин кримінального правопорушення.

Незважаючи на посилання дізнавача в постанові про відмову у визнанні потерпілим на норми ст.55 КПК України, її приписи дізнавачем не виконані, оскільки не наведено конкретних очевидних та достатніх підстав вважати, що заява ОСОБА_3 про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч.1 ст.55 КПК України.

Фактично відмовляючи у визнанні скаржника потерпілою, дізнавач будує свої аргументи на тому, що ОСОБА_3 в принципі не може бути потерпілою з огляду на предмет посягання, передбачений ст. 358 КК України. Разом з тим, поза увагою дізнавача залишився той факт, що додатковим об`єктом злочину, передбаченого ст. 358 КК України можуть бути і суспільні відносини, що забезпечують власність, права і законні інтереси громадян.

При цьому, у судовому засіданні представник скаржниці повідомила, що наслідком використання можливо підробленого акту опису й арешту майна від 17.06.2011 стало визнання в подальшому недійсним договору дарування кв. АДРЕСА_1 , внаслідок чого ОСОБА_3 як набувач за договором дарування втратила означену квартиру, а тому зазнала як матеріальної, так і моральної шкоди. Проте у постанові про відмову у визнанні потерпілою відсутній будь-який аналіз наявності чи відсутності шкоди, спричиненої ОСОБА_3 , вона не містить жодного посилання на конкретні матеріали кримінального провадження та не є вмотивованою.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що дізнавачем не було проведено жодних слідчих дій на предмет перевірки заподіяння заявнику ОСОБА_3 будь-якої шкоди та не була надана можливість надати обґрунтування та докази в підтвердження спричинення їй моральної або майнової шкоди. А відтак, висновок дізнавача про те, що скаржниці не завдано шкоди, передбаченої ч. 1 ст. 55 КПК України, є передчасним.

За таких обставини, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, які йому відомі, на час розгляду скарги, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, а також з метою здійснення у порядку,передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав,свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.2, 9, 284, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову у визнанні потерпілим задовольнити.

Скасувати постанову інспектора СД ХВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 від 06.01.2021 про відмову у визнанні потерпілим.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 26.01.2021 року.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1