30.10.2020 Єдиний унікальний номер 205/8451/20
Провадження № 1-кс/205/1470/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУ Національної поліції України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001952, внесеному 28.10.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, офіційно не працевлаштований, офіційно неодруженого та дітей не маючого, не зареєстрованого фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло погоджене із прокурором клопотання у кримінальному провадженні № 0001952, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.10.2020 року за ознаками складу кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 296 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , яке обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 28.10.2020 року, близько 17 годин 45 хвилин ОСОБА_5 , знаходився біля будинку № 135/1 по вул. Юрія Кондратюка у м. Дніпрі, маючи при собі в руках предмет, за всіма зовнішніми ознаками схожий на ручну гранату УЗРГМ з маркуванням на запалі 386-119-83, де у нього раптово виник умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку. Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, що знайшло свій вираз в тому, що він прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, протиставити себе іншим громадянам в суспільстві, безпричинно, з хуліганських спонукань, знаходячись біля вказаного будинку, останній побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_7 , який заходився у дворі даного будинку. ОСОБА_5 , перебуваючи у збудженому стані, безпричинно, спровокував конфлікт з ОСОБА_7 , під час якого в присутності інших осіб, грубо виражався на адресу останнього нецензурною лайкою, та почав активно демонструвати предмет, за всіма зовнішніми ознаками схожий на ручну гранату УЗРГМ, при цьому гучно висловлюючи погрозу застосувати її проти ОСОБА_7 . На зауваження та заспокоювання ОСОБА_5 не реагував. В цей час ОСОБА_7 , побоюючись за своє життя, та почувши плач своєї малолітньої дитини, наляканої вказаною подією, зачинив хвіртку та забравши дитину та дружину пішов у двір. В цей момент, а саме 28.10.2020 року приблизно о 18 годині 10 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування встановити неможливо, у ОСОБА_5 , раптово виник злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжуватиметься особливою зухвалістю та із застосуванням предмету спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, а саме вибухового пристрою гранати УЗРГМ. Реалізуючи вказаний злочинний умисел, грубо порушуючи встановлені суспільні відносини та громадський порядок, нехтуючи загальноприйняті суспільством моральні засади, усвідомлюючи, що знаходиться в громадському місці, в присутності малолітньої дитини, та інших осіб, діючи з особливою зухвалістю, ОСОБА_5 зірвав запобіжну скобу з гранати, яка знаходилась в його руці та кинув її в сторону огорожі буд. №131 по вул. Ю. Кондратюка у м. Дніпрі, передбачаючи та свідомо бажаючи спричинення вибуху, тим самим грубо порушив громадський порядок. Після чого стрімко покинув місце вчинення кримінального правопорушення в невідомому напрямку, а вибуховий пристрій, типу гранати УЗРГ здетонував та вибухнув.
В результаті здійснення вище наведених діянь, які здійснювались у вечірній та тривалий період часу, біля 20 хвилин, ОСОБА_5 порушив громадський спокій осіб, які перебували поблизу буд. АДРЕСА_2 та пошкодив майно потерпілого ОСОБА_8 , а саме секцію паркану.
Таким чином, умисні дії ОСОБА_9 , що виразились в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинені із застосуванням предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень кваліфікуються за ч. 4 ст. 296 КК України.
Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування суду та незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Враховуючи, що ОСОБА_5 не зареєстрований за місцем вказаного фактичного проживання, тобто може змінювати його на власний розсуд, крім того злочин скоєно із застосуванням вибухового пристрою, та він носить загально небезпечний характер, тож є підстави вважати, що ОСОБА_5 може застосувати подібні предмети до потерпілого з ціллю вплинути на його покази, або на свідка з ціллю залякування або погроз, з метою вплинути на подальше розслідування кримінального провадження, адже підозрюваному відомо місце постійного проживання потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, також одним із свідків є мати ОСОБА_5 , з якою він спільно проживає. Оскільки конфлікт з дівчиною, через яку ОСОБА_5 вчинив дане кримінальне правопорушення не вирішено, існує ризик повторення ситуації перебування ОСОБА_5 в подібному стані агресивного збудження та реальна загроза вчинити інше кримінальне правопорушення як загально небезпечного характеру, так і кримінальне правопорушення проти життя та здоров?я його колишньої дівчини.
На теперішній час зібрані докази, які мають суттєве значення для доказування вини ОСОБА_5 по вказаному кримінальному провадженню, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.
ОСОБА_5 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 7 років. Так, підозрюваний не має ані дружини, ані неповнолітніх дітей, ані недієздатних родичів на власному утриманні, тобто в нього відсутні сталі соціальні зв`язки. Окрім того, підозрюваний не має постійного доходу, офіційно не працевлаштований.
Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що до підозрюваного не може бути застосовано інші менш суворі запобіжні заходи згідно п. 1-4 ч.1 ст. 176 КПК України, бо вони не зможуть забезпечити виконання процесуальних обов`язків, передбаченим чинним законодавством та забезпечити виконання процесуальних рішень, у тому числі вироку суду, що підтверджується вищезазначеними матеріалами досудового слідства. З огляду на викладене, слідчий звернувся до суду з цим клопотанням.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Вважає обґрунтованими причини та підстави, викладені у клопотанні, та просив слідчого суддю обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного.
Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечуючи проти вказаного клопотання з мотивів не доведеності прокурором відповідних ризиків поведінки підозрюваного, просили слідчого суддю обрати щодо запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт. Також сторона захисту наголошувала, що підозрюваний раніше не судимий, проходив службу у військовій частині, де зарекомендував себе як військовослужбовець, який спроможний добре виконувати свої службові обов`язки та під час несення служби неодноразово був відзначений подяками, має стійкі соціальні зв`язки проживає з матір`ю і братом, вину свою у вчинення кримінального правопорушення визнає, розкаюється.

Вислухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.
В провадженні СВ Новокодацького ВП ДВП ГУ Національної поліції України в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001952, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
29 жовтня 2020 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
30 жовтня 2020 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, яке виразилось у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед іншого - вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця проживання і роботи; наявність судимостей у підозрюваного.
Причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.10.2020 року від ОСОБА_7 , який був безпосереднім учасником події; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , який повідомив про відомі йому обставини вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 , яка повідомила про всі відомі їй обставини кримінального правопорушення; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , яка повідомила про відомі їй обставини події та засвідчила пошкодження майна в результаті вчиненого кримінального правопорушення; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , якому ОСОБА_7 повідомив про обставини події безпосередньо після вибуху; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 29.10.2020 року, яка вказала на те, що бачила раніше незнайомого їй хлопця біля буд. АДРЕСА_3 в збудженому та агресивному стані; протоколом впізнання особи за фотознімками за участю свідка ОСОБА_12 від 30.10.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , який бачив чоловіка біля буд. АДРЕСА_3 із гранатою в руках в неадекватному та агресивному стані, та якому невідомий йому чоловік погрожував вибухом; протоколом огляду місця події від 28.10.2020 року за адресою: м. Дніпро, вул. Ю.Кондатюка біля буд. №135, в ході якого було зафіксовано обстановку місця вчинення кримінального правопорушення та виявлено та вилучено частину запалу, та залишки корпусу гранати; довідкою про категорію вибухонебезпечності виявлених матеріалів; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , яка вказала на наявність конфлікту між ОСОБА_7 та раніше незнайомим їй чоловіком та погрозу підірвати все; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , який чув, як раніше невідомий йому хлопець повідомляв комусь телефоном, про те, що він підірвав гранату; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , яка є матір?ю підозрюваного та яка повідомила про те, що ОСОБА_5 28.10.2020 повідомив їй, що вчинив дещо погане та перебував в стані алкогольного сп?яніння; речовими доказами; іншими матеріалами кримінального провадження.

Вказані вище докази у їх сукупності дають всі підстави стверджувати про вірогідну причетність підозрюваного до вчинення зазначеного кримінального правопорушення.

Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Також слідчий суддя бере до уваги конкретні обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаному правопорушенні.

Прокурором доведено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні зазначеного тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до семи років, що дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи невідворотність покарання, з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Крім того, відповідно до позиції ЄСПЛ, зокрема з пункту 36 Рішення ЄСПЛ від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», Європейський Суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено обвинуваченим, у разі визнання їх винними, в скоєнні злочинів, в яких вони обвинувачуються, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Таким чином, під час досудового розслідування встановлені достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Також перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає доведеним, оскільки ОСОБА_5 відомо місця проживання потерпілого та свідків, а тому може намагатися вплинути на них з метою зміни ними своїх показів, що може вплинути на подальше розслідування кримінального правопорушення.

Інший ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення не доведений, оскільки ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та матеріалами кримінального правопорушення не підтверджено будь-яких дій підозрюваного щодо повторного намагання вчинити подібні дії, та прокурором вказаних відомостей не надано.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Наданими матеріалами клопотання, а також прокурором в судовому засіданні не доведено обставин, передбачених ч. 3 ст. 176, п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Слідчий суддя вважає, що в цьому випадку сукупність вищевказаних ризиків та обґрунтованість доводів щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою не є достатніми.

Крім того, на вказаному етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати саме суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не повноважний оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Разом з тим, згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя вважає причетність підозрюваної особи до вчинення вказаного кримінального правопорушення достатньо вірогідною, що обумовлює законодавче передбачену можливість застосування обмежувального заходу.

Згідно із ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, де проживає разом із своєю родиною - матір`ю і братом за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , де характеризувався позитивно, мав подяки за сумлінну службу, вперше підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, в якому вину визнає та розкаюється.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, що гарантує виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Таким чином не можна ототожнювати мету запобіжного заходу, який застосовується до особи, із покаранням за вчинення злочину, якщо вина підозрюваного у скоєнні останнього буде доведена у передбаченому законом порядку.

У такому випадку, слідчий суддя вважає, що саме заборона залишати житло цілодобово, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Застосований слідчим суддею запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту співмірний з особою підозрюваного, який ніде не працює, та обставинами пред`явленої йому підозри, у тому числі забезпечить як право підозрюваного на свободу, так і повністю буде запобігати ризику, доведеному прокурором, та забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУ Національної поліції України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001952, внесеному 28.10.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 16 години 20 хвилин 28 грудня 2020 року, заборонивши ОСОБА_5 цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати до кабінету слідчого за вимогою слідчого, прокурора;

2) заборони підозрюваному залишати житло цілодобово;

3) утриматись від спілкування зі свідками та потерпілим у цьому кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Звільнити з-під варти ОСОБА_5 в залі суду.
Ознайомити та вручити підозрюваному під розпис копію ухвали про обрання запобіжного заходу.

Копію ухвали для забезпечення контролю виконання надіслати до Новокодацького ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області.
Встановити строк дії вказаної ухвали до 28 грудня 2020 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її прооголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

.