01.12.20 336/6333/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 грудня 2020 року
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м.Запоріжжя,громадянина України,зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 28 УФСВП Росії по Архангельській області», раніше не судимого
засудженого вироком Петроградського районного суду м.Санкт-Петербург від 11.12.2018 року до покарання у вигляді 9 років позбавлення волі за вчинення злочину,передбаченого пунктом »г» частини 4 ст. 228-1,ст.64 Кримінального Кодексу Російської Федерації з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму,-

В С Т А Н О В И В:

Міністерство юстиції України звернулося до суду з клопотанням про приведення вироку суду Російської Федерації відносно громадянина України ОСОБА_3 у відповідність із законодавством України.
В клопотанні зазначається,що 30.09.2020 року наказом № 3393/5 відповідно до ст.606 КПК України,ст.3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 02.07.2020 року за № 06-73085/20 ,Міністерством юстиції України було ухвалено рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_3 .
Вироком Петроградського районного суду м.Санкт-Петербург від 11.12.2018 року ОСОБА_3 засуджено до покарання у вигляді 9 років позбавлення волі за вчинення злочину,передбаченого пунктом »г» частини 4 ст. 228-1,ст.64 Кримінального Кодексу Російської Федерації (незаконний збут психотропної речовини у великому розмірі) , що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність, з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму.
ОСОБА_3 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 28 УФСВП Росії по Архангельській області», початок строку відбування покарання-11.12.2018 р.,кінець відбуття строку покарання 24.08.2027 р.
Останнє відоме місце проживання ОСОБА_3 в Україні: АДРЕСА_1 .
З метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України російським судом, та посилаючись на ст. 9 Конституції України, ст.ст. 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, ст.ст. 606-610 КПК України, заявник просить визначити статті, частини статей Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнано винуватим вироком Петроградського районного суду м.Санкт-Петербург від 11.12.2018 року ,визначити строк позбавлення волі,що підлягає відбуванню засудженим за цим вироком в Україні.
В судове засідання представник Міністерства юстиції України не з`явився,за змістом клопотання,просив розглядати клопотання за його відсутності.
Прокурор Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 надіслав письмову заяву,у якій висловився на користь задоволення клопотання, зазначивши, що воно є обґрунтованим та відповідає вимогам законодавства України,кваліфікація кримінально караного діяння ОСОБА_3 відповідає ч.2 ст.307 КК України,за що передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна,тому суд при визначенні строку відбування покарання засудженим має керуватись положеннями ст.610 КК України,просить призначити покарання ОСОБА_3 у виді 9 років позбавлення волі.
Відповідно до ст.610,27 КПК України,розгляд клопотання,який не є судовим провадженням,проведений без фіксування відеозаписувальним технічним засобом.
Суд,за результатами дослідження позиції учасників справи по суті клопотання,дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Передача громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для відбування покарання в Україні та порядок приведення вироку іноземного суду у відповідність із законодавством України, передбачено главою 46 КПК України та Конвенцією про передачу засуджених осіб 1983 року.
Відповідно до Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, яка набрала чинності для України з 01 січня 1996 року, передбачено можливість передачі особи, засудженої на території однієї держави, на територію іншої держави, відповідно до положень цієї Конвенції, для відбування призначеного їй покарання (стаття 2) шляхом продовження виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно із положеннями статті 10 або визнання вироку з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином, заміни міри покарання, призначеної в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11 цієї Конвенції.
Згідно ч. 4 ст. 10 КК України ,виконання в Україні вироку іноземного суду чи міжнародної судової установи можливо, якщо діяння, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, згідно з цим Кодексом визнається злочином або було б злочином у разі його вчинення на території України.
Згідно ч.1 ст. 602 Кримінального процесуального кодексу України (КПК України) вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Суд, виконуючи вищевказані вимоги, а також положення ч. 3 ст.603 КПК України, якою на суд покладено обов`язок встановити, чи дотримані умови,передбачені міжнародним договором, або відповідними положеннями КПК, відмічає, що в Україні діє Закон України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 року» від 22.09.1995року N 337/95-ВР.
Зазначена Європейська конвенція згідно з положеннями ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.
З огляду на зазначені норми, суд констатує, що відповідальність за суспільно небезпечні діяння, за які засуджено ОСОБА_3 в Російській Федерації, передбачена також законодавством України.
Відповідно до ч.1 ст. 610 КПК України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідальність із законодавством України відповідно до частини третьої статті 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України;судовий розгляд здійснюється за участю прокурора.
Вироком Петроградського районного суду м.Санкт-Петербург від 11.12.2018 року ОСОБА_3 засуджено до покарання у вигляді 9 років позбавлення волі за вчинення злочину,передбаченого пунктом »г» частини 4 ст. 228-1,ст.64 Кримінального Кодексу Російської Федерації (незаконний збут психотропної речовини у великому розмірі), що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність, з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму.
Відповідно до розпорядження про виконання вироку,вирок набрав законної сили 03.04.2019 р.
Вчинення особою протиправних дій,у яких визнано винуватим ОСОБА_3 ,в Україні встановлена кримінальна відповідальність, а саме: незаконний збут психотропної речовини у великому розмірі,відповідно до діючого законодавства України кваліфікується за ч.2 ст.307 КК України і карається позбавленням волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.
Частиною 1 статті 9 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні власті держави виконання вироку:
a) продовжують виконання вироку одразу або на основі судової
чи адміністративної постанови згідно із положеннями статті 10; або
b) визнають вирок з використанням судової або
адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють
міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою
покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за
такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.
Згідно ч. 4 ст. 610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків, зокрема, якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Оскільки строк покарання, призначений вироком Петроградського районного суду м.Санкт-Петербург від 11.12.2018 року, є більшим, ніж мінімальний строк,передбачений санкцією ч.2 ст.307 КК України за відповідні кримінальні правопорушення, то суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Таким чином, враховуючи, що вчинене засудженим діяння за вироком суду Російської Федерації є злочином, відповідальність за який також передбачена Кримінальним кодексом України, сам засуджений згодний на його передачу в Україну для подальшого відбуття покарання,про що подав заяву та ознайомлений із наслідками її задоволення,слід дійти висновку, що є всі достатні та законні підстави для приведення вироку Російської Федерації у відповідність з кримінальним законодавством України.
Вирок Петроградського районного суду м.Санкт-Петербург від 11.12.2018 року,яким ОСОБА_3 засуджено до покарання у вигляді 9 років позбавлення волі за вчинення злочину,передбаченого пунктом »г» частини 4 ст. 228-1,ст.64 Кримінального Кодексу Російської Федерації (незаконний збут психотропної речовини у великому розмірі,слід привести у відповідність із законодавством України, дотримуючись вимог статті 10 Конвенції про передачу засуджених осіб,та вважати ОСОБА_3 засудженим за ч.2 ст.307 КК України до 9 років позбавлення волі.
Як вбачається з довідки ФКУ «Виправна колонія № 28 УФСВП Росії по Архангельській області»,початок строку відбування покарання ОСОБА_3 -11.12.2018 р.,кінець строку-24.08.2027 р.;зараховано у строк відбування покарання період з 25.08.2018 р.по 10.12.2018 р.;станом на 02.03.2020 р. відбутий строк становить 1 рік 6 місяців 8 днів, не відбутий строк становить -7 років 5 місяців 22 дня.
В матеріалах клопотання також міститься довідка про стан здоров`я засудженого, згідно якої останній практично здоровий,працездатний,загальний стан задовільний.
Відповідно до характеристики ОСОБА_3 ,за період відбування покарання допустив одне порушення встановленого порядку,за яке оголошено усну догану,працевлаштований,підтримує родинні відносини шляхом листування.
Також в матеріалах справи є копія паспорту ОСОБА_3 серія НОМЕР_1 ,виданого 03.02.2000 р.Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області,згідно якого ОСОБА_3 є громадянином України та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 03.02.2000 р.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 9, 11 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, ст.ст. 372, 602, 609, 610, 614 КПК України, суд-
П О С Т А Н О В И В:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України задовольнити.
Привести у відповідність із законодавством України вирок Петроградського районного суду м.Санкт-Петербург від 11.12.2018 року,яким громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Запоріжжя, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений за п. «г» ч.4 ст. 228-1 Кримінального Кодексу Російської Федерації до 9 років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму.
За правилами,передбаченими ч.4 ст.610 КПК України, вважати ОСОБА_3 засудженим за ч.2 ст.307 Кримінального кодексу України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років , без конфіскації майна.
Строк відбування покарання засудженим ОСОБА_3 рахувати з 11.12.2018 р.
На підставі частини 5 статті 72 Кримінального кодексу України, у строк покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі зарахувати строк попереднього ув`язнення з 25 серпня 2018 року по 10 грудня 2018 року.
Ухвала може бути оскаржена органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів.
Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання її копії.Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України для повідомлення Міністерству юстиції Російської Федерації та організації прийняття засудженого в Україну.
Головуючий суддя ОСОБА_1