Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/293/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2020 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,, ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 липня 2020 року про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеного 21 лютого 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001272, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187, ч.2 ст.146 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

З представлених матеріалів кримінального провадження вбачається, що за клопотанням старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 від 22 червня 2020 року, погодженого з прокурором відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 , ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 липня 2020 року на мобільний телефон марки IPhone X Silver 64 GB imei НОМЕР_1 власником якого є ОСОБА_10 накладено арешт.

Рішення слідчого судді мотивовано, тим що майно використовувалось ОСОБА_10 для здійснення протиправної діяльності і постановою слідчого визнане речовим доказом, оскільки він міг зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та може містити відомості про факти чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст..98 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою скасувати накладений арешт на майно, вказуючи на те, що під час розгляду справи слідчим суддею не враховано, що згідно положень ч.ч. 4, 5 ст. 170 КПК України заборона на використання та розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх не застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Так, на думку захисника, клопотання про накладення арешту складено формально, оскільки в матеріалах даного кримінального провадження не надано жодних матеріалів, які б вказували на причетність ОСОБА_8 чи ОСОБА_10 до вчинення кримінального правопорушення, а також останні не є підозрюваними по даному кримінальному провадженні, у зв`язку з цим підстави для накладення арешту відсутні.

Крім того, рішення слідчого судді про арешт майна належним чином не мотивовано, а клопотання слідчого необґрунтоване, вважає, що в матеріалах кримінального провадження відсутні об`єктивні дані, які підтверджували необхідність накладення арешту на майно.

Також, вказує про те, що в матеріалах кримінального провадження слідчим винесені постанови від 09.05.2020 року та 12.06.2020 року про повернення вказаного телефону ОСОБА_8 , у зв`язку з цим, на думку адвоката дане клопотання про арешт є незаконним.

ОСОБА_8 будучи своєчасно та належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не з`явилася, в апеляційній скарзі питання про її участь у судовому засіданні не ставиться, а тому колегія суддів, у відповідності до ч.4 ст.405 КПК України вважає за можливе провести судове засідання без її участі.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника - адвоката ОСОБА_7 , який повністю підтримав апеляційну скаргу і просив суд її задовольнити, посилаючись на обставини викладені в скарзі, думку прокурора ОСОБА_6 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 підлягає задоволенню за таких підстав.

Однією з процесуальних гарантій реалізації прав людини в кримінальному провадженні являється здійснення слідчими суддями, у порядку передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора повинна відповідати загальним вимогам до судових рішень, передбачених КПК (статті 370, 372).

Вона має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Під обґрунтованістю ухвали розуміється її постановлення на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені доказами та іншими матеріалами, якими слідчий чи прокурор обґрунтовують доводи клопотання, та які досліджені під час судового розгляду та оцінені слідчим суддею відповідно до вимог ст. 94 КПК.

Вмотивованою є ухвала слідчого судді, в якій наведені належні й достатні мотиви та підстави її ухвалення.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен був з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, встановлюючи наявність правових підстав для арешту майна ОСОБА_8 , не в повній мірі дотримався вказаних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим відділом Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області розслідується кримінальне провадження, внесене 20.02.2020 року до ЄРДР за № 0001272 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.146 КК України.
Підозрюваними в цій кримінальній справі є ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які за версією слідства 20 лютого 2020 року, близько 19.55 год., разом з невстановленими особами вчинили розбійний напад на потерпілого ОСОБА_13 із застосуванням насильства, заволодівши при цьому значною сумою коштів.

В ході досудового розслідування встановлено, що до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень причетні і інші невідомі, особи яких встановлюються.
З метою відшукання речових доказів, підтверджуючих протиправну діяльність ОСОБА_10 , який за оперативним даними проживав в АДРЕСА_1 , старшим слідчим Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_14 , на підставі ухвали від 16 квітня 2020 року був проведений обшук у приміщені вказаної квартири, за місцем проживання ОСОБА_8
22 квітня 2020 року, під час проведення обшуку в квартирі ОСОБА_8 , остання добровільно видала слідчому мобільний телефон марки IPhone X Silver 64 GB imei НОМЕР_1 , який згідно постанови слідчого від 29 травня 2020 року визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

За змістом п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступень втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор.

Під час перегляду справи судом апеляційної інстанції процесуальний прокурор ОСОБА_6 зазначив, про те, що всі слідчі дії відносно мобільного телефону марки IPhone X Silver 64 GB imei НОМЕР_1 були проведенні, у зв`язку з чим постановами від 29 травня 2020 року та 12 червня 2020 року даний мобільний телефон зобов`язано було повернути ОСОБА_8 .

При вирішенні даної апеляційної скарги, колегія суддів виходить з того, що в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Об`єднаного Королівства»). Тобто заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею вказані положення враховані не повністю, ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні фігурує як свідок, підозра вказаній особі не пред`явлена, при тому, що по Закону цивільний позивач у кримінальному провадженні може звернутися з клопотанням про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а тому юридичних підстав, передбачених ст. 170 КПК України для накладення арешту на майно ОСОБА_8 немає.

При таких обставинах, колегія суддів відмічає, що на даному етапі провадження до компетенції суду не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Таким чином, достатніх підстав вважати, що мобільний телефон марки IPhone X Silver 64 GB imei НОМЕР_1 , під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції, відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України - немає.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, які залишились прокурором не спростовані, знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду, що є приводом та підставою для скасування оскаржуваного рішення слідчого судді.

З урахуванням загальних засад кримінального судочинства ( ст. 7, 9, 13, 16, 22 23, 26 КПК України) та загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст. 132 КПК України) колегія суддів не погоджується з висновком слідчого судді районного суду про те, що арешт мобільного телефону марки IPhone X Silver 64 GB imei НОМЕР_1 , який було вилучено під час обушку в квартирі, в якій проживає ОСОБА_8 відповідає інтересам та потребам досудового розслідування в цій справі.
У зв`язку з вищевикладеним, ухвалу слідчого судді від 10 липня 2020 року про арешт майна не можна вважати законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 173, 174, 309, 370 - 372, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 липня 2020 року про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеного 21 лютого 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001272, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187, ч.2 ст.146 КК України - скасувати.

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 від 22 червня 2020 року про арешт майна відмовити.

Зобов`язати слідчого та прокурора у даному кримінальному провадженні № 0001272 від 20 лютого 2020 року негайно повернути власнику майна ОСОБА_8 мобільний телефон марки IPhone X Silver 64 GB imei НОМЕР_1 .

Обов`язок по виконанню ухвали щодо повернення майна ОСОБА_8 покласти на слідчого, який розслідує дане кримінальне провадження та процесуального прокурора.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4