Справа № 274/5953/20
Провадження № 1-в/0274/707/20
УХВАЛА

Іменем України

15.10.2020 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду провадження за клопотанням державної установи „Райківська виправна колонія (№73) про приведення вироку Романівського районного суду Житомирської області від 27.09.2018 року у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22.11.2018 року №2617-VIII,
щодо засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого чотири рази, -
встановив:
До Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшло письмове клопотання „Райківська виправна колонія (№73) щодо засудженого ОСОБА_3 про приведення вироку Романівського районного суду Житомирської області від 27.09.2018 року у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22.11.2018 року №2617-VIII.
ОСОБА_3 засуджений вироком Романівського районного суду Житомирської області 27.09.2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 309 КК України до 3-х років 6 місяців прозбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суварим призначено покарання у виді 3-х років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків призначеного покарання приєднано невідбуту частину покарання за вироком Чуднівського районного суду Житомисрької області від 07.10.2015 року та призначено остаточне покарання у виді 4-х років 6 місяців позбавлення волі.
Початок строку: 30.10.2018 року. Кінець строку: 27.01.2022 року.
Вирок набрав законної сили 30.10.2018 року.
На даний час засуджений відбуває покарання в ДУ „Райківська виправна колонія (№73).
Засуджений ОСОБА_3 письмовою заявою просив проводити судове засідання без його участі.
Представник адміністрації колонії письмовою заявою просив проводити судове засідання без його участі.
Прокурор заявою клопотання підтримав, просив задовольнити.
Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання представника ДУ „Бердичівський виправний центр (№108), прокурората засудженого, які були належним чином повідомленні про місце і час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи на засудженого, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Романівського районного суду Житомирської області від 27.09.2018 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, зараховано строк покарання частково відбуте покарання за вироком від 07.10.2015 року.
Вирок набрав законної сили 30.10.2018 року.
01 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII. Вказаним законом внесені зміни до ч. 2 ст. 309 КК України, згідно з якими кримінальна відповідальність за скоєння цього кримінального правопорушення настає за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах. На відміну від попередньої редакції норми, яка передбачала відповідальність за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб чи особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 308, 310, 317 цього Кодексу, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах. Отже нова редакція закону значно звужує кваліфікуючу ознаку складу правопорушення, передбаченого частиною другою.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Згідно з вироком Романівського районного суду Житомирської області від 27.09.2018 року дії засудженого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 КК України судом кваліфіковані як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно. Після внесених Законом України № 2617-VШ від 22.11.2018 змін диспозиція ч. 2 ст. 309 КК України кваліфікуючої ознаки повторність не містить, тобто дії ОСОБА_3 з 01.07.20 мають бути кваліфіковані як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Санкцією ч. 1 ст. 309 КК України в редакції, що діє з 01.07.20р., передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років
Як визначено у ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, засудженому ОСОБА_3 також підлягає зниженню призначена міра покарання у виді позбавлення волі, як така, що не передбачена санкцією нового закону, до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. При цьому, враховуючи, що ОСОБА_3 ще не відбув покарання, строк покарання перераховується за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 КК України, з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, тобто засудженому ОСОБА_3 визначається строк в межах максимальної межі покарання за санацією ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 5 років.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 5, 74, 309 КК України, статтями 372, 537, 539 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Клопотання задовольнити.
Привести вирок Романівського районного суду Житомирської області від 27.09.2018 року щодо ОСОБА_3 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ та вважати ОСОБА_3 засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України (в ред. від 22.11.18).
Призначену вироком Романівського районного суду Житомирської області від 27.09.2018 року засудженому ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 КК України міру покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 місяців знизити до максимальної межі покарання, встановленою санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, а саме до обмеження волі на строк 5 (п`ять) років.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, а засудженим - з моменту вручення ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1