Дата документу 09.10.2020 Справа № 554/4830/20
Єдиний унікальний номер справи 554/4830/20
У Х В А Л А
Іменем України

09 жовтня 2020 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі: слідчого судді - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві скаргу адвоката ОСОБА_4 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про скасування повідомлення про підозру -,

ВСТАНОВИВ:
30 вересня 2020 року захисник ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про скасування повідомлення про підозру , в якій просив скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, про яку його було повідомлено 01.02.2020 слідчим Другого слідчого відділу слідчого управлння Територіального управлння Державного бюро розслідувань розташованого у м.Полтаві ОСОБА_6 за погодженням зі старшим групи прокурорів прокурором відділу 15/2 прокуратури Харківської області ОСОБА_7 . Скасувати повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, про яку його було повідомлено 24.07.2020 слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідвань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_8 за погодженням зі старшим групи прокурорів прокурором прокуратури Харківської області ОСОБА_3 .

Скарга обґрунтована тим, що у Другому слідчому відділі ТУ ДБР, розташованому у м.Полтаві перебуває кримінальне провадження № 0000068 від 30.01.2020 за ч.3 ст. 368 КК України.

01 лютого 2020 року слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м.Полтаві ОСОБА_6 було повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

24.07.2020 року слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава ОСОБА_8 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопрушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Сторона захисту вважає та переконана, що повідомлення слідчого ТУ ДБР у м.Полтаві ОСОБА_6 про підозру ОСОБА_5 від 01.02.2020 р. та повідомлення слідчого ТУ ДБР у м.Полтаві ОСОБА_8 про зміну раніше повідомленої підозри від 24.07.2020 р. є незаконними та прийнятими на підставі доказів, отриманих з порушенням кримінального процесуального закону, в зв`язку з чим підлягають скасуванню. Так вбачається із матеріалів кримінального провадження та підтверджується відповідними судовими рішеннями ухвалами суду, розгляд всіх клопотань органу досудового розслідування було проведено слідчими суддями Московського районного суду м.Харкова. Абсолюно всі заходи забезпечення кримінального провадження № 0000068 від 30.01.2020 р. були застосовані слідчими суддями Московського районного суду м.Харкова із порушенням правил територіальної юрисдикції. Так місце реєстрації та місце знаходження органу досудового розслідування, а саме: Територіального управління Державного бюро розслідування у місті Полтаві є Полтавська область, м.Полтава, вул. Соборності, буд. 37, тому слідче управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, як орган досудового розслідування, перебуває в межах юрисдикції Октябрського районного суду м.Полтави, що також узгоджується ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 30.09.2020 року по справі № 554/4830/20, провадження № 51-4116впс20. Вважає, що всі докази, які отримані за результатами реалізації ухвал слідчих суддів Московського районного суду м.Харкова у цьому кримінальному проваджені є такими, що отримані у спосіб, який не передбачений кримінальним процесуальним законом, тому не могли бути застосовані при повідомленні про підозру ОСОБА_5 . Порушення правил територіальної підсудності на стадії досудового розслідування, вжиття заходів забезпечення кримінального провадження та надання дозволу на проведення обушуку іншого володіння - не уповноваженими слідчими суддями Московського районного суду м.Харкова вважав істотним порушенням кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим повідомлення слідчого ТУ ДБР у м.Полтаві ОСОБА_6 про підозру ОСОБА_5 від 01.02.2020 р. та повідомлення слідчого ТУ ДБР у м.Полтаві ОСОБА_8 про зміну раніше повідомленої підозри від 24.07.2020 р. повинні бути визнані незаконними.

В судовому засіданні захисник подану скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав викладених у ній.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, просив в її задоволенні відмовити.

Вивчивши та дослідивши матеріали скарги, вислухавши пояснення учасників процесу , слідчий суддя приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що слідчими ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000068 від 30.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

01 лютого 2020 року слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м.Полтаві ОСОБА_6 було повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

24.07.2020 року слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава ОСОБА_8 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопрушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Як вбачається з повідомлення про підозру, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , будучи службовими особами правоохоронного органу, 29.01.2020 близько 10:00, знаходячись у приміщенні Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області, маючи спільний злочинний умисел на вимагання і одержання неправомірної вигоди, висунули затриманому 28.01.2020 ОСОБА_10 протиправну вимогу стосовно необхідності передачі їм неправомірної вигоди в розмірі 1000 доларів США за не складання, не реєстрацію та не направлення до слідчого підрозділу Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області матеріалів щодо притягнення останнього до кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки, тобто за невжиття ними заходів, в межах повноважень, направлених на встановлення його причетності до скоєння злочину.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу та зрозумівши, що ОСОБА_11 не має грошових коштів, вказані працівники поліції продовжили вимагати неправомірну вигоду у його матері ОСОБА_12 та повідомили останній про необхідність надати їм неправомірну вигоду у розмірі 1000 доларів США, отримавши яку останні пообіцяли не складати, не реєструвати та не направляти до слідчого підрозділу матеріалів щодо причетності ОСОБА_10 до вчинення крадіжки.

У подальшому, 31.01.2020 близько 22:40 ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , під час зустрічі з ОСОБА_12 , перебуваючи у салоні службового автомобіля отримали від останньої 1000 доларів США, одразу після чого були затримані.

Відповідно до п.10 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Слідчий суддя заслухавши доводи заявника про незаконність підозри, прийшов до наступного висновку.

При прийнятті такого рішення, прокурором були перевірені обставини та підстави вручення підозри.

За змістом ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості:

1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;

2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;

3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;

4) зміст підозри;

5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;

7) права підозрюваного;

8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Так, не вдаючись до оцінки доказів щодо винуватості чи невинуватості особи у вчиненні злочинів, що інкримінуються органом досудового розслідування, слід зазначити, що ОСОБА_5 обґрунтовано було вручене повідомлення про підозру. При цьому, слідчий суддя також вважає за доцільне звернути увагу на те що поняття «обгрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені уст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суду слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

З системного аналізу вищевказаної позиції ЄСПЛ щодо наявності у кримінальному провадженні повідомлення про підозру в контексті його суті як процесуального рішення, суд вважає, що момент повідомлення про підозру є початком одного з найважливіших етапів досудового розслідування, на якому орган досудового розслідування на підставі зібраних у кримінальному провадженні доказів готовий висловити припущення щодо вчинення певною особою кримінального правопорушення, з метою отримання можливості здійснення подальших слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій у кримінальному провадження, однією з головних умов для здійснення яких є наявність повідомлення особи про підозру. При цьому, згідно з вищевказаною позицією ЄСПЛ, обсяг доказів, наявних у розпорядженні органу досудового розслідування, не обов`язково повинен бути достатнім для пред`явлення конкретній особі обвинувачення у кримінальному провадженні та скерування справи до суду, оскільки можливість вирішення питання про наявність чи відсутність достатньої для цього кількості доказів і є основною метою повідомлення про підозру та вчинення подальших процесуальних дій.

Підставою для скасування повідомлення про підозру або визнання такою, що не набула статусу підозрюваного, є порушення процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру, відсутність обов`язкових елементів повідомлення про підозру.

Проте, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Однак, слідчим суддею не встановлено очевидної необґрунтованості підозри.

У слідчого на даний момент розслідування були достатні підстави вважати, що конкретна особа вчинила кримінальне правопорушення, яке передбачене Кримінальним кодексом України, і не підлягає звільненню від відповідальності за нього.

Тому підстав для визнання повідомлення про підозру необгрунтованим чи невідповідності його вимогам кримінального процесуального закону слідчий суддя не вбачає.

Питання щодо доведення винуватості особи у вчиненні злочину на даній стадії кримінального провадження не вирішується. Досудове розслідування саме і має на меті встановити об`єктивну істину, у тому числі здобути належні та допустимі докази, з`ясувати подію кримінального правопорушення (місце, час, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), винуватість особи у його вчиненні та інші обставини.

Щодо посилання сторони захисту на порушення правил територіальної підслідності на стадії досудового розслідування, як наслідок отримання та реалізація заходів забезпечення кримінального провадження неуповноваженими слідчими суддями, що на думку захисту тягне за собою недопустимість доказів, зібраних таким чином, не заслуговують на увагу, оскільки питання дотримання порядку збору доказів, наявність чи відсутність істотних порушень прав людини і основоположних свобод під час збирання доказів органами досудового розслідування, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду (ст.89 КПК України) і не можуть бути у даному випадку підставою для скасування повідомлення про підозру, а можуть бути вирішені судом під час оцінки доказів в нарадчій кімнаті та ухваленні судового рішення по суті провадження.

Відповідно дост. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобовязання припинити дію; зобовязання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали скарги в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування щодо підозрюваного, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив, в тому числі, процесуальних порушень вимог Глави 22 КПК України, якими визначено випадки, зміст, порядок повідомлення про підозру.

При цьому, повторно слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Відтак, скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.303 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :
В задоволенні скаргиадвоката ОСОБА_4 поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про скасування повідомлення про підозру - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів.

Повний текст ухвали проголошено 12.10.2020 року.

Слідчий суддя : ОСОБА_1