Справа № 551/1024/20
ВИРОК
Іменем України

23 листопада 2020 року селище Шишаки

Шишацький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора Шишацького відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_4 ОСОБА_6 , головного спеціаліста з питань опіки та піклування служби у справах дітей Шишацької райдержадміністрації Полтавської області ОСОБА_7 , інспектора ЮП Шишацького ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Шишацького районного суду Полтавської області, в селищі Шишаки Полтавської області, обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000031 від 06.09.2020 року за обвинуваченням неповнолітнього

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, учня 31 групи ТМСВ ПТУ № 56 с. Яреськи Шишацького району Полтавської області, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 03.09.2020 року, близько 17-00 годин, в с. Яреськи Шишацького району Полтавської області, на вулиці Козацький шлях, поблизу Яреськівського лісництва, на узбіччі дороги в траві, знайшов пачку з під цигарок, в якій знаходилося два паперових згортки з речовиною зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані, які мають ботанічні ознаки рослини коноплі, містять тетрагідроканабінол і є канабісом масою 8,173 та 0,985 г., та предмет у вигляді наперстка з нашаруванням речовини коричневого кольору що є канабісом масою 0,108 грам.

Після цього, неповнолітній ОСОБА_4 ,, діючи з прямим умислом, направленим на придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій , передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, забрав знайдену коноплю та наперсток з екстрактом канабісу та вживав їх шляхом куріння, носячи при собі до тих пір, поки вони не були вилучені 05.09.2020 року працівниками поліції в ході огляду.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення ним інкримінованого йому злочину, що викладені в обвинувальному акті.

Згідно ст. 349 КПК України, зі згоди учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів обставин вини неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку з повним визнанням ним своєї вини, та роз`яснив йому, що у такому випадку він позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Дій неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст. 309 КК України, як умисні дії, що виразилися у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу канабісу вагою 9,158 гр., екстракту канабісу масою 0,108 гр., без мети збуту.

Обставинами, що пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено

За місцем проживання та навчання обвинувачений ОСОБА_4 характеризується позитивно, на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий, згідно висновку органу пробації, його виправлення можливе без позбавлення ( обмеження) волі на певний строк.

В судовому засіданні прокурором та захисником неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 було заявлено клопотання про звільнення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 від покарання із застосуванням до нього примусового заходу виховного характеру у вигляді застереження, які на думку суду є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав.

Виходячи із змісту ч. 1 ст.105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання, у цьому разі суд застосовує до неповнолітнього один чи декілька примусових заходів виховного характеру, визначених частиною 2 статті 105 КК України.

Згідно Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2017 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх», згідно із ч.1 ст.105 КК України суд у праві звільнити неповнолітнього від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру за наявності сукупності таких умов: а) неповнолітній вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, незалежно від того чи скоєний цей злочин вперше, був він умисним чи необережним; б) неповнолітній щиро розкаявся; в) поведінка неповнолітнього після скоєння злочину була бездоганною. Під бездоганною поведінкою слід розуміти таку поведінку особи в сім`ї, побуті, трудовому чи навчальному колективі, коли вона свідомо й добровільно дотримується загальноприйнятих правил людського співжиття; г) на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання.

У разі встановлення трьох попередніх умов на момент постановлення вироку суд управі вважати неповнолітнього таким, що не потребує застосування покарання.

Рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру приймається за результатами судового розгляду обвинувальним вироком суду. При цьому слід зазначити, що системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань «звільнення від покарання» (ч.ч. 4 і 5 ст. 74, ч. 1 ст. 105 КК України), «звільнення від відбування покарання» (ст. 75, 79, 104 КК України ), «звільнення від призначеного покарання» (ст. 78 КК України) дає підстави зробити висновок, що під звільненням від покарання із застосуванням інших заходів примусу слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного в санкції статті чи призначеного судом, а від його призначення як виду примусових заходів в цілому. Іншими словами, суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст. 105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

Відповідно до вимог ст.12 КК України скоєне неповнолітнім ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відносяться до нетяжких злочинів.

При вирішенні питання щодо застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, те, що він на спеціальних обліках не перебуває, навчається, має постійне місце проживання, його позитивну характеристику, з урахуванням висновків уповноваженого органу з питань пробації, думку прокурора, який вважав за можливе звільнити неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру у виді застереження, а також враховуючи інші конкретні обставини справи, суд приходить до висновку, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 на час постановлення вироку не потребує призначення йому покарання, а тому знаходить за можливе застосувати до нього ст. 105 ч.1 КК України та звільнити його від покарання із застосуванням примусового заходу виховного характеру у виді застереження.

Процесуальні витрати за залучення експерта на суму 1961,40 гривень підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави відповідно до положень ч.2 ст.124 КПК України, а питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124,368, 370, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати неповнолітнього ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, яке відносяться до нетяжких злочинів - винуватим.

На підставі частин 1 та 2 ст. 105 КК України, звільнити неповнолітнього ОСОБА_4 від покарання, без визначення його виду, із застосування примусових заходів виховного характеру у виді застереження.

Стягнути з ОСОБА_4 1961 ( одну тисячу дев`ятсот шістдесят одну) гривню 40 копійок на прибуток держави за залучення експерта.

Речові докази по справі наркотичні засоби канабіс масою 8,173 гр., 0,985 гр., конструкцію з нашаруванням екстракту канабісу масою 0,108 гр знищити.

ДВД диск з відеозаписом проведення огляду від 05.09.2020 року зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шишацький районний суд Полтавської області..

Копію вироку вручити негайно після його проголошення неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 , законному представнику неповнолітнього обвинуваченого, прокурору, захиснику та направити службі у справах дітей Шишацької районної державної адміністрації Полтавської області, в Шишацький районний сектор філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області, в інспекцію ЮП Шишацького ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області для відому.

Учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Головуючий, суддя ОСОБА_1