справа №559/2530/19
У Х В А Л А

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 обвинувачується в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (вбивстві) за ч. 1 ст. 115 КК України.
У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, мотивуючи тим, що наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що у випадку скасування або зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, він буде мати можливість незаконно впливати на потерпілого і свідків у кримінальному провадженні.
Потерпілі та їх представники будучи повідомленими судом належним чином про день та час проведення судового засідання - не з`явилися, причини неявки не повідомили, суд враховуючи думку учасників судового провадження, які вважають, що розгляд клопотання слід проводити у відсутності потерпілих та їх представників, вважає за можливе провести розгляд клопотання у відсутності указаних осіб.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечили щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, вказавши на те, що підстави на які посилається прокурор в своєму клопотанні відсутні та просили обрати більш м`який запобіжний захід, а саме: цілодобовий домашній арешт. Наголосили, що ОСОБА_6 проживає сім`єю зі своєю співмешканкою ОСОБА_8 (без реєстрації шлюбу) та її малолітньою дитиною, має постійне місце проживання, характеризується з позитивної сторони, приймав участь в АТО, є учасником бойових дій, частково відшкодував заподіяну матеріальну шкоду. Також просили врахувати те, що 15.09.2020 року від невідомої недуги раптово померла потерпіла ОСОБА_9 , яка є матір`ю ОСОБА_6 .При цьому запевнили суд про те, що в подальшому обвинувачений буде з`являтися в судові засідання, не буде спілкуватися із свідками і потерпілим та переховуватися від суду, тим самим не буде перешкоджати інтересам правосуддя.
Допитана в якості свідкаОСОБА_8 показала, що вона зареєстрована та проживає у будинку по АДРЕСА_1 . Зазначила, що підтримує міцні соціальні зв`язки з ОСОБА_6 та запевнила суд, що жодних перешкод для проживання обвинуваченого за указаною адресою, у разі задоволення судом клопотання сторони захисту, не існує. Також підтвердила той факт, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати обвинуваченого.
Заслухавши учасників справи та з`ясувавши обставини суд приходить до такого висновку.
Судом встановлено, що по даному кримінальному провадженню ОСОБА_6 був затриманий та знаходиться під вартою з 25 червня 2019 року, тобто понад один рік два місяці. При цьому вирок по відношенню до останнього, враховуючи ряд об`єктивних причин, не ухвалено.
Суд вважає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Відповідно до вимог пунктів 1,3,4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, а ризик переховування від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.
При вирішенні питання щодо зміни дії запобіжного заходу, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність у останнього постійного місця проживання, його стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків та репутацію обвинуваченого.
На думку суду, прокурором не наведено переконливих мотивів, що обвинувачений може ухилятись від суду, чи іншим чином перешкоджати правосуддю, а ризик впливу на свідків та потерпілого, може бути мінімізований за рахунок інших запобіжних заходів.
При цьому, обираючи та продовжуючи в подальшому відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею та судом було враховано наявність ризиків, передбачених пунктом 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та тяжкість кримінального правопорушення у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_6 .
Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, суд враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема справи «Харченко проти України», «Комаров проти України», «Калашніков проти Росії», в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання осіб під вартою, а саме:
-тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;
-у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимог Конвенції, заарештована особа має право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов затримання, а рішення суду про продовження строку тримання під вартою не може базуватись на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання заявника під вартою; і суд має з`ясувати можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою (рішення ЄСПЛ у справі "Третьяков проти України").
Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений має постійне місце проживання, характеризується з позитивної сторони, раніше не судимий, а прокурором не доведено виняткових обставин, які б виправдовували продовження обмеження права обвинуваченого на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що продовження дії запобіжного заходу, обраного щодо обвинуваченого у виді тримання під вартою, є недоцільним з тих підстав, що на теперішній час заявлені ризики незаконного впливу на потерпілого та свідків, що враховані при застосуванні запобіжного заходу - тримання під вартою, зменшилися, оскільки останні вже допитані під час судового розгляду, та не виправдовують тримання особи під вартою. Також в матеріалах справи відсутні дані про те, що під час досудового слідства та провадження справи в суді ОСОБА_6 здійснював будь-який тиск на потерпілих чи свідків.
Крім того, у суду відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України.
Виходячи з положень ст.ст. 176, 178, 331 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи матеріали кримінального провадження, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання захисника та змінити раніше обраний у відношенні обвинуваченого запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт на строк, що не перевищує двох місяців з покладенням на ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки саме такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі обвинуваченого та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, при цьому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст.176 КПК України, на даний час, на думку суду, не зможе запобігти наявним ризикам.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 196, 201,202, 331, 369, 372 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 - відмовити.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 на цілодобовий домашній арешт - задовольнити.
Змінити раніше застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово із застосуванням електронного засобу контролю.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 такі обов`язки:
- не відлучатися з місця проживання без дозволу суду;
- заборонити спілкуватися з потерпілим ОСОБА_10 та свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ;
- з`являтися за викликами суду;
- носити електронний засіб контролю.
Строк дії ухвали та термін дії визначених обов`язків встановити до 13 листопада 2020 року.
Звільнити ОСОБА_6 з-під варти в залі суду негайно.
Після оголошення ухвали доставити обвинуваченого ОСОБА_6 до місця його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалу про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 на цілодобовий домашній арешт передати на виконання та контроль за поведінкою обвинуваченого в Дубенський відділ поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області.
Ухвала набуває законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді: