Провадження№ 1-кп/127/469/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
особи щодо якої розглядається клопотання про застосування заходів примусового характеру
ОСОБА_4 ,
захисника особи щодо якої розглядається клопотання про застосування заходів примусового характеру ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000388 відносно
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 186 КК України, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.06.2020 клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 призначене до підготовчого судового засідання, -

Встановив:

09.06.2020 до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка про отримання ОСОБА_4 та його захисниками вказаних документів.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що підстав для закриття, зупинення провадження немає. В справі наявні всі необхідні для розгляду в судовому засіданні матеріали, порушень КПК України при проведені досудового розслідування не встановлено. Клопотань щодо проведення закритого судового засідання ним не заявлено. На підставі викладеного, просить призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Також прокурор заявив клопотання про обрання ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у виді поміщення ОСОБА_4 до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, оскільки останній неодноразово не з`являвся до суду, чим перешкоджав розгляду кримінального провадження, переховувався від суду та органів поліції, неодноразові ухвали суду про привід обвинуваченого, належним чином також не виконувались. В подальшому ОСОБА_4 може переховуватись від суду та перешкоджати розгляду кримінального провадження в суді. Також ОСОБА_4 , будучи особою схильною до вчинення суспільно-небезпечних діянь, може продовжувати вчиняти суспільно-небезпечні діяння, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Захисник особи щодо якої розглядається клопотання про застосування заходів примусового медичного характеру адвокат ОСОБА_5 проти призначення клопотання до судового розгляду не заперечив. Щодо клопотання прокурора про обрання ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку заперечив, просив не поміщати ОСОБА_4 до медичної установи зазначивши, що клопотання прокурора є необгрунтованим та ризики наразі відсутні. Клопотання щодо проведення закритого судового засідання та інших клопотань щодо підготовки до судового розгляду не заявлено.
ОСОБА_4 щодо призначення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до судового розгляду та обрання йому запобіжного заходу заперечив.
Представник потерпілого щодо призначення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до судового розгляду та обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу, поклався на розсуд суду.
Вислухавши думку учасників судового провадження, виконавши вимоги ст.ст. 342- 345 КПК України, дослідивши клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру та додані до нього документи, суд приходить до висновку про можливість призначення судового розгляду на підставі клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, за наступних підстав.
Під час підготовчого судового засідання підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, не встановлено.
Необхідності для виклику перекладача чи спеціаліста підозрюваний не потребує, оскільки достатньо розуміє державну мову, якою ведеться судочинство.
Враховуючи, що підстав для закриття провадження згідно ст. 284 КПК України не вбачається. Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру складене у відповідності до вимог ст. 291 кримінально-процесуального кодексу України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону, підстав для повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру немає, підстав для направлення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру для визначення підсудності не встановлено, дане клопотання підсудне Вінницькому міському суду Вінницької області, клопотань про розгляд в закритому судовому засіданні не надійшло, проти відкритого судового розгляду провадження учасники судового провадження не заперечили, суд вважає за можливе призначити судовий розгляд на підставі клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 який підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 186 КК України.
Суд при вирішенні питання щодо доцільності обрання ОСОБА_4 міри запобіжного заходу, враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, приходить до наступного.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Відповідно до ст. 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сімї з обовязковим лікарським наглядом; 2) поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Передбачені частиною першою цієї статті, запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.
Відповідно до ч. 3 ст. 508 КПК України, застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.
Вирішення питання про обрання запобіжного заходу судом відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст.177 КПК України).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Аналізуючи дані про особу ОСОБА_4 , суд вважає наявним наступні ризики. Так, ОСОБА_4 неодноразово ухилявся від суду та перешкоджав розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру. Судом неодноразово виносились ухвали про привід підозрюваного ОСОБА_4 , однак виконати їх не представлялось за можливе, оскільки за місцем проживання ОСОБА_4 був відсутній, виїжджав за межі Вінницької області, переховувався від суду та органів поліції, в зв`язку з чим неодноразово оголошувався в розшук.
В судовому засіданні встановлено те, що залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 , може перешкоджати розгляду кримінального провадження в суді.
Крім того, є достатні підстав вважати, що ОСОБА_4 , знаходячись на волі зможе ухилитися від явки до суду і не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), а також вчиняти суспільно-небезпечні діяння.
Приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тяжкість вчинених суспільно-небезпечних діянь, суд вважає, що вказане свідчить про неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 , у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Тому суд вважає за необхідне на час судового провадження, у відношенні ОСОБА_4 обрати запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку на 60 днів до Вінницької обласної психіатричної лікарні № 2 (23222 с-ще Березина, Медмістечко, Вінницький район, Вінницька область).
В підготовчому судовому засіданні представник потерпілого просив розглянути клопотання потерпілого про передачу вилученого майна потерпілому ОСОБА_6 , а саме просив передати потерпілому ОСОБА_6 на відповідальне зберігання, вилучений під час огляду місця події 09.04.2020 за адресою: Вінницька область м. Тульчин вул. Леонтовича 60 автомобіль марки «SUBARU AUTBACK» д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору належний ОСОБА_6 , з підстав зазначених в письмовому клопотанні яке міститься в матеріалах кримінального провадження.
Прокурор проти задоволення клопотання представника потерпілого не заперечив.
Захисник особи щодо якої розглядається клопотання про застосування заходів примусового медичного характеру адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання представника потерпілого також не заперечив.
ОСОБА_4 щодо задоволення клопотання потерпілого та передачу майна потерпілому заперечив.
Вислухавши клопотання представника потерпілого про передачу вилученого майна потерпілому ОСОБА_6 , врахувавши думки учасників судового провадження, дослідивши та проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження суд приходить до наступного.
Під час проведення досудового розслідування, під час огляду місця події 09.04.2020 за адресою: АДРЕСА_3 біля торгового будинку «Наш край», було виявлено та вилучено автомобіль марки «SUBARU AUTBACK» д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору належний ОСОБА_6 .
Вказаний автомобіль постановою слідчого від 09.04.2020 визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000388. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.04.2020 на вказаний автомобіль накладено арешт та поміщено на зберігання на спеціальний майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів: м. Вінниця, вуул. Ботанічна 30-32.
Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучене майно, щодо якого прямо не надано дозвіл на відшукання в ухвалі про обшук, та не відноситься до переліку предметів, які вилучені з обігу законом, вважається тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасове вилучення майна є фактичне позбавлення права власності на майно до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно з приписом ч. 2 ст. 168 КПК України, під час обшуку, огляду може здійснюватися також тимчасове вилучення майна.
Вилучене під час обшуку майно є тимчасово вилученим майном на яке при наявності ст. 170 КПК України підстав може бути накладений арешт майна.
За змістом ст. 169 КПК України, у передбачених ч. 5 статті 171, ч. 6 статті 173 КПК України випадках, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено.
У відповідності до вимог п. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого/прокурора про арешт майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Частиною 6 ст. 173 КПК України, встановлено, що слідчий суддя постановляє ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше 72 годин, інакше таке майні повертається особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Згідно з статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Стаття 319 Цивільного кодексу України передбачає право власника володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 321 Цивільного кодексу України, ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності.
Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України - речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, можуть повертатися власнику або передаватись йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.
Оскільки автомобіль перебуває на штраф майданчику та знаходиться на зберіганні в умовах не придатних для цього, а також, враховуючи те що автомобіль знаходиться під забороною на відчуження, що не уможливлює його реалізацію, крім того належне зберігання автомобіля у його власника негативно не вплине на розгляд кримінального провадження в суді, так як всі експертизи та слідчі дії з ними були проведенні під час досудового розслідування, суд вважає можливим змінити місце зберігання автомобіля марки «SUBARU AUTBACK» д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору та передати вказаний автомобіль на відповідальне зберігання і під гарантійну розписку власнику ОСОБА_6 , з описом цього автомобіля в акті передачі, та надати потерпілому ОСОБА_6 дозвіл на використання цього автомобіля.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 100, 314, 315, 370-372, 508 КПК України, суд -
Ухвалив:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000388 відносно ОСОБА_4 який підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 186 КК України призначити до судового розгляду в залі Вінницького міського суду Вінницької області на 29 грудня 2020 року о 10 годині 30 хвилин.

Судовий розгляд клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру здійснювати суддею одноособово, у відкритому судовому засіданні.

У відкрите судове засідання для розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру викликати: прокурора, підозрюваного, захисника підозрюваного, потерпілих, представника потерпілого та свідків згідно реєстру.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданого кримінальним правопорушенням прийняти до розгляду.

Клопотання потерпілого ОСОБА_6 про зміну способу зберігання майна в кримінальному провадженні задовольнити.
Передати потерпілому ОСОБА_6 на відповідальне зберігання речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: автомобіль марки «SUBARU AUTBACK» д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору.
Роз`яснити потерпілому ОСОБА_6 , що речовий доказ зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.
Попередити потерпілого ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 388 КК України.
Клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку задовольнити.
Обрати підозрюваному ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 міру запобіжного заходу у виді поміщення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, строком на 60 днів.
Помістити ОСОБА_4 в психіатричний заклад в умовах, що виключає його небезпечну поведінку, до Вінницької обласної психіатричної лікарні № 2 (23222 с-ще Березина, Медмістечко, Вінницький район, Вінницька область).
Строк дії ухвали суду, в частині запобіжного заходу, 60 діб до 20.02.2021 включно.
Копію ухвали направити прокурору Вінницької місцевої прокуратури, для відома та організації її виконання.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя