Справа №639/5738/20
Провадження №1-кс/639/2436/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2020 року м. Харків

Суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , ув`язненого - ОСОБА_3 , перекладача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_5 при розгляді справи №639/5738/20 (провадження №1-кс/639/2315/20) за скаргою ОСОБА_3 на незаконне тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор»,

в с т а н о в и в :
В провадженні слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_5 перебуває скарга ОСОБА_3 на незаконне тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Під час проведення судового засідання 29.09.2020 року ОСОБА_6 заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_5 при розгляді вищевказаної скарги, посилаючись на те, що в слідчим суддею не забезпечено справедливого та змагального процесу, не виконано обов`язок щодо забезпечення його реального захисту та дотримання його процесуальних прав.

В судовому засіданні ОСОБА_7 підтримав заяву про відвід, просив його задовольнити. Ув`язнений посилався на наявність сумнівів щодо неупередженості та об`єктивності слідчого судді ОСОБА_5 , оскільки ним було відмовлено в задоволенні заявленого ОСОБА_6 відводу захиснику ОСОБА_8 , що свідчить про неналежну кваліфікацію слідчого судді, його необізнаність з положеннями діючого законодавства та рішень Конституційного Суду України. На переконання ОСОБА_3 слідчий суддя не забезпечив чесного слухання справи, діяв свавільно та фактично порушив його право на захист.

Слідчий суддя ОСОБА_5 просив розглядати заяву про його відвід без його участі, подавши відповідну заяву.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , перевіривши доводи заявленого відводу, суд приходить до такого.
Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.
Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні викладені у статтях 75, 76 Кримінального процесуального Кодексу України і їх перелік є вичерпним.

Згідно вимог ч.1 ст.75 КПК України, слідчий суддя не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Статтею 76 КПК України встановлено недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні.
Згідно практики Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності неупередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» та у п.50 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України».

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).

Таким чином, необхідно у кожній окремій справі вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. UnitedKingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Між тим, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу слідчого судді; обставин, які б викликали сумнів в його неупередженості і унеможливлювали винесення ним об`єктивного рішення у справі не встановлено.

Суду не надано переконливих доказів упередженості та небезсторонності слідчого судді ОСОБА_5 щодо розгляду скарги.

Підстави, на які посилається заявник у своїй заяві про відвід слідчого судді ОСОБА_5 не містять будь-яких об`єктивних відомостей щодо можливої зацікавленості судді під час здійснення судового розгляду та не ставлять під сумнів його об`єктивність.

Подана заява про відвід фактично зводиться до незгоди з процесуальним рішенням судді щодо відмови в задоволенні заявленого ОСОБА_6 відводу залученому судом захиснику ОСОБА_8 .

Проте, незгода з прийнятими рішеннями судді не є підставою для його відводу, передбаченою п. 4 ч. 1 ст.75 КПК України.

Сторона вправі не погоджуватись із прийнятими рішеннями, однак така позиція не може бути визначальною в оцінці об`єктивності та неупередженості дій судді під час розгляду його скарги.

Відмова у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід захисника ОСОБА_8 , за умови, що ОСОБА_6 не залучено захисника самостійно та він не просив замінити захисника на іншого, не порушують прав ув`язненого, а навпаки, забезпечує їх додаткові гарантії.

Отже, ОСОБА_6 не доведено та судовим розглядом не встановлено наявності обставин, які викликали б сумніви в неупередженості слідчого судді ОСОБА_5 і унеможливлювали б винесення ним об`єктивного рішення у справі.

З урахуванням наведеного, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу слідчого судді ОСОБА_5 , а тому в його задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись вимогами ст. ст. 75, 76, 80, 81 КПК України,

п о с т а н о в и в :
У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_5 при розгляді справи №639/5738/20 (провадження №1-кс/639/2315/20) за скаргою ОСОБА_3 на незаконне тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1