Справа № 461/7596/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1107/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18 вересня 2020 року про відмову в задоволені скарги на повідомлення про підозру,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18 вересня 2020 року відмовлено в задоволені скарги адвоката ОСОБА_6 на повідомлення про підозру ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні №0005330 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, відомості про яке 01.12.2019 внесено до ЄРДР.
На ухвалу слідчого судді захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою скасувати повідомлення про підозру та зобов`язати уповноважену посадову особу Львівської місцевої прокуратури №1 вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей у кримінальному провадженні. В обґрунтування апеляційних вимог покликаються на те, що ухвала є незаконною та необгрунтованою. Здійснене повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 06.08.2020 про вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України є незаконним, необгрунтованим, здійснено з грубим порушенням вимог КПК України, а тому підлягає скасуванню. Згідно описової частини повідомлення про підозру дізнавач сектору дізнання Галицького відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 , розглянувши матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0005330 від 02.12.2019 встановила наявність достатніх доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак за приписами КПК України дізнавач не уповноважений здійснювати досудове розслідування злочинів. В повідомленні про підозру невірно зазначено прізвище підозрюваного, адресу прописки та проживання. Повідомлення про підозру не відповідає п.п. 6 -8 ст. 277 КПК України та не містить стислого викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис дізнавача, прокурора, який здійснив повідомлення про підозру та його вручення. Зазначене повідомлення про підозру за своїм змістом не визначає механізму заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень і частина із них набута до 23.11.2019 та просто не може фізично бути заподіяна за обставин викладених в повідомленні про підозру. В порушення вимог ч. 1 ст. 277 та ч. 1 ст. 298-4 КПК України зазначене повідомлення про підозру містить відомості щодо складання повідомлення про підозру дізнавачем та прокурором та не містить відомостей щодо погодження прокурором повідомлення про підозру і не відображає такого погодження, а тому є незаконним. Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України від 06.08.2020 не відповідає вимогам п. 2, п.6-8 ч. 1 ст. 277, ч. 1 ст. 298-4 КПК України, а тому є незаконним і підлягає скасуванню.

При апеляційному розгляді захисник ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на викладені в ній мотиви; просить апеляційну скаргу задоволити.
Прокурор ОСОБА_7 апеляційну скаргу заперечив, просив ухвалу слідчого суді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_7 щодо законності судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Ухвала слідчого судді від 18 вересня 2020 року і повідомлення дізнавача ОСОБА_9 від 06 серпня 2020 року про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.2 ст. 125 КК України підлягають скасуванню з таких підстав.

У поданій скарзі захисник ОСОБА_6 зазначав, що письмове повідомлення про підозру не відповідає вимогам п. 2, п.6, п.7, п.8 ст. 277 КПК України посилаючись, що повідомлення про підозру не містить прав підозрюваного, підпису слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення про підозру, відсутні відомості про погодження прокурором повідомлення про підозру. Крім того в такому наявні помилка у прізвищі особи, а саме зазначено « ОСОБА_10 » замість « ОСОБА_11 », та невірно зазначено місце проживання ОСОБА_8 та вказано місце реєстрації, що не передбачено п.2 ст. 277 КПК України. Повідомлення про підозру не містить стислого викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.

Слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 мотивував своє рішення тим, що помилка у прізвищі особи є граматичною опискою, яка може бути виправлена дізнавачем в подальшому та не впливає на правомірність повідомлення про підозру; невірно вказана адреси реєстрації підозрюваного, спростовуються тим, що відповідно до п.2 ч.1 ст.277 КПК вимогою щодо змісту письмового повідомлення про підозру є зазначення місця проживання, а не місця реєстрації підозрюваного. Як вбачається з повідомлення про підозру місце проживання ОСОБА_8 вказано вірно; відсутність висвітлення фактичних обставин кримінального правопорушення в повідомленні про підозру, є необгрунтованими, оскільки пунктом 6 частини 1 ст.277 КПК України передбачено стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; невручення ОСОБА_8 прав підозрюваного, не знаходять свого підтвердження, так як відповідно до протоколу допиту підозрюваного від 06.08.2020 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного ОСОБА_8 вручено 06.08.2020 року, про що свідчить його підпис у протоколі; непогодження з прокурором повідомлення про підозру є необгрунтованими, оскільки КПК України не передбачає погодження прокурором повідомлення про підозру окрім підпису, а повідомлення про підозру містить підпис прокурора.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками слідчого суді з таких підстав.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 9 КПК України закріплений обов`язок суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Стаття 24 КПК України гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, в порядку, передбаченого КПК України.

Положення ч. 2 ст. 8 КПК України зобов`язують суди, прокуратуру, органи досудового розслідування під час здійснення кримінального провадження застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (надалі Суд), який діє на основі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція), що стала частиною національного законодавства.

Принцип верховенства права передбачає, що особа повинна бути захищена від свавілля суб`єктів владних повноважень, тобто втручання суб`єктів владних повноважень має бути піддано ефективному судовому контролю.

Ст. 13 Конвенції встановлює, що кожен, чиї права та свободи, визнані в Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Підставою для скасування повідомлення про підозру або визнання такою, що не набула статусу підозрюваного є порушення процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру, відсутність обов`язкових елементів повідомлення про підозру.

Так, відповідно до ст. 277 КПК України, повідомлення має містити: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 40-1 КПК України, дізнавач зобов`язаний повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру у вчиненні кримінального проступку.

Відповідно до ч.1 ст. 298-4 КПК України письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку складається дізнавачем за погодженням із прокурором у випадках та порядку, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи повідомлення про підозру таке лише підписано дізнавачем ОСОБА_9 та прокурором ОСОБА_7 та в порушення ч.1 ст. 298-4 КПК України не погоджено прокурором, а тому висновок слідчого судді із посиланням, що КПК України не передбачено жодного іншого погодження прокурором повідомлення про підозру, окрім підпису є безпідставним, та не узгоджується із вимогами п.5 ч. 2 ст. 40-1, ч.1 ст. 298-4 КПК України.

Слідчим суддею залишено поза увагою відсутність у повідомленні про підозру відомостей щодо механізму заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій часу, їх виникнення, та яким чином вони спричинені, що не відповідає вимогам п.6 ст. 277 КПК України.

Колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги, в яких захисник ОСОБА_6 зазначає про відсутність у повідомленні про підозру відомостей про права підозрюваного. Як обов`язкових даних, що відображаються у змісті повідомлення про підозру, оскільки це чітко визначено п.6 ст. 277 КПК України.

Посилання слідчого судді в ухвалі на правильність вказаного в повідомленні про підозру місця проживання ОСОБА_8 не відповідає дійсності, оскільки в матеріалах справи наявний протокол допиту підозрюваного ОСОБА_8 , в якому зазначено місце проживання АДРЕСА_1 , проте у повідомлені про підозру зазначено АДРЕСА_2 . Крім того посилань на докази, які це підтверджують та стали причиною такого висновку, ухвала слідчого судді не містить.

Доводи слідчого судді про те, що при складанні повідомлення про підозру було допущено описку в прізвищі особи, яку можливо виправити, не може вважатися законними та обґрунтованими, оскільки положеннями діючого КПК України, не передбачений порядок виправлення описок на стадії досудового слідства.

Зазначені недоліки залишились поза увагою слідчого судді при розгляді скарги захисника ОСОБА_12 .

Слідчий суддя не перевірив дотримання дізнавачем вимог закону при здійсненні повідомлення про підозру, і зроблений ним висновок про безпідставність скарги не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Крім того в оскарженій ухвалі слідчий суддя робить висновок про наявність доказів про вчинення інкримінованого підозрюваному злочину та вбачає обґрунтованість підозри ОСОБА_8 , незважаючи на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчинені кримінального проступку.

Таким чином слідчий суддя допустив невідповідність висновків фактичним обставинам, що відповідно до п.2 ч.1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

З огляду на викладене ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні скарги захисника ОСОБА_12 та повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18 вересня 2020 року про відмову в задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 на повідомлення про підозру ОСОБА_8 - скасувати.

Скаргу захисника ОСОБА_6 від 10 вересня 2020 року на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку задовольнити.

Скасувати повідомлення дізнавача ОСОБА_9 від 06 серпня 2020 року про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3