ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 766/8973/20
Провадження № 11-сс/819/660/20 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: застосування запобіжного заходу Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

При секретарі - ОСОБА_5

З участю прокурора - ОСОБА_6

Підозрюваного - ОСОБА_7

Захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні матеріали кримінального провадження № 0001709 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 11.11.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Херсон, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Зазначеною ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 11 листопада 2020 року клопотання слідчого задоволено та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Встановлено строк дії ухвали до 08.01.2021 року включно.

Визначено заставу в розмірі 65 910 грн.

Як вбачається з матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше сховище, за попередньою змовою групою осіб.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою та необ`єктивністю судового розгляду, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та норм європейського права. Слідчим не доведено обґрунтованість підозри та обставин, що свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Слідчий суддя не звернув уваги на те, що прокурором не наведено будь-яких обставин, які б вказували на наявність ризиків, що обумовлюють необхідність обрання такого запобіжного заходу, а також на ті обставини, що зменшують ці ризики. Просить скасувати ухвалу про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем реєстрації.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, думку захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційні вимоги, заслухавши сторони у дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Прийняте слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, 09.11.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 06.09.2020; протоколом огляду місця події від 06.09.2020; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 21.10.2020; висновком експерта № 668-ДК від 05.11.2020; протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 06.09.2020; протоколом огляду місця події від 06.09.2020; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 13.10.2020; протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 06.09.2020; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 13.10.2020; висновком судово-товарознавчої експертизи № 2195-МТ від 23.10.2020; протоколом огляду місця події від 06.09.2020; протоколом про проведення негласних слідчих (розшукових) дій-спостереження за особою (річчю або місцем) від 12.09.2020; протоколом про проведення негласних слідчих(розшукових) дій зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 12.09.2020; протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 09.11.2020; протоколом огляду місця події від 09.11.2020; протоколом обшуку автомобіля «PEUGEOT 508 1560» державний знак НОМЕР_1 від 09.11.2020; протоколом обшуку.

Як вбачається із матеріалів провадження та вищезазначених доказів, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину із користі, доказів його офіційного працевлаштування та існування законного джерела доходу до суду не надано. При цьому, підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, що свідчить про його негативну репутацію та існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. Крім того, ОСОБА_7 не одружений, стороною захисту не надано доказів того, що він проживає разом з цивільною дружиною та дитиною, що така дитина перебуває на його утриманні, тобто міцності соціальних зв`язків підозрюваного, а беручи до уваги тяжкість покарання, що загрожуватиме йому у разі визнання його винним, існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, тому, з вищенаведених підстав, суд прийшов до правильного висновку про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належного виконання підозрюваним своїх обов`язків та не зможе запобігти встановленим ризикам.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Враховуючи положення ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, з урахуванням положень ч.5 ст.182 КПК України, визначив саме такий розмір застави, який зможе запобігти зазначеним ризикам та слугувати стримуючим фактором для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Посилання захисника на те, що слідчий суддя не звернув уваги на те, що прокурором не наведено будь-яких обставин, які б вказували на наявність ризиків, що обумовлюють необхідність обрання такого запобіжного заходу, а також на ті обставини, що зменшують ці ризики, не заслуговують на увагу, оскільки ці обставини підтверджуються наявними у матеріалах провадження доказами.

Не обґрунтованими є і доводи апеляційної скарги захисника щодо неповноти, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, оскільки на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а не під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину.

Інші посилання сторони захисту були враховані слідчим суддею суду першої інстанції при прийнятті рішення, а тому не спростовують законність постановленої ухвали.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи, в яких адвокат просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 11 листопада 2020 року, якою відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3