печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002014 щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ст. 340; ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365 (в редакції Закону від 07 квітня 2011 року); ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 (в редакції Закону від 05 листопада 2009 року); ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121 (в редакції Закону від 05 листопада 2009 року); ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
До провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , погодженого прокурором першого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку з масовими протестами у 2013 2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002014 від 23.06.2017 за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ст. 340, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011), ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009), ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009), ч. 3 ст. 28, ч 3 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України.

Обґрунтовуючи подане клопотання, сторона обвинувачення вказує, що слідчими першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002014 від 23.06.2017 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ст. 340, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч.3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011), ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009), ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009), ч. 3 ст. 28, ч 3 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України.

11 березня 2014 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 27, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

17.11.2015 раніше складене письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 змінено та повідомлено про нову підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ст. 340, ч. 4, ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 27, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121 України.

23.06.2017 з матеріалів кримінального провадження № 0000228 в окреме кримінальне провадження № 0002014 виділено матеріали досудового розслідування за фактом організації ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вчинення працівниками правоохоронних органів впродовж 18-20 лютого 2014 року низки тяжких та особливо тяжких злочинів проти учасників зборів, мітингів походів і демонстрацій та терористичного акту 20 лютого 2014 року у центральній частині м. Києва (на Майдані незалежності та прилеглих вулицях).

26.06.2017 з матеріалів кримінального провадження № 0001048 в окреме кримінальне провадження № 0002045 виділено матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, ст. 340, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011), ч. 3 ст. 27, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України.

Цього ж дня матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 0002014 та № 0002045 об`єднані в одне провадженні під № 0002014.

29.06.2017 у кримінальному провадженні № 0002014 раніше складене письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 змінено та повідомлено про нову підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ст. 340, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011), ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009), ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009), ч. 3 ст. 28, ч 3 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України.

Як стверджує сторона обвинувачення в своєму клопотанні, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється в незаконному перешкоджанні організації та проведенню зборів, мітингів, походів і демонстрацій, вчиненому службовою особою, із застосуванням фізичного насильства та у складі організованої групи, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 28 та ст. 340 КК України; у перевищенні влади та своїх службових повноважень, тобто умисному вчиненні службовою особою працівником правоохоронного органу у складі організованої групи, дій, які явно виходять за межі наданих їй прав та повноважень, а також в організації перевищення підлеглими працівниками влади та службових повноважень, тобто в організації умисного вчинення працівниками правоохоронних органів, з метою виконання явно злочинного наказу, дій, які явно виходять за межі наданих їм прав та повноважень, що супроводжувалося насильством, застосуванням зброї та спеціальних засобів, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілих, діями, за відсутності ознак катування, що спричинили тяжкі наслідки охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, державним та громадським інтересам, інтересам юридичних осіб, вчиненого у складі організованої групи, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011); в організації спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, вчиненого у складі організованої групи, способом, що має характер особливого мучення, а також з метою залякування потерпілого та інших осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009); в організації умисного вбивства двох і більше осіб, вчиненого способом, небезпечним для життя багатьох осіб, за попередньою змовою групою осіб, у складі організованої групи, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009); в організації вчинення закінченого замаху на умисне вбивство двох і більше осіб способом, небезпечним для життя багатьох осіб, за попередньою змовою групою осіб, у складі організованої групи, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009); в організації вчинення терористичного акту, тобто застосуванні зброї та вчиненні інших дій, які створювали небезпеку для життя та здоров`я людини й настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення та з метою впливу на прийняття рішень і вчинення дій об`єднаннями громадян, юридичними особами, у складі організованої групи, які призвели до загибелі людини та інших тяжких наслідків, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 258 КК України.

Сторона обвинувачення вказує, що підозрюваний ОСОБА_7 переховується від органу слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, з огляду на наступне.

Під час проведення досудового розслідування ОСОБА_7 неодноразово викликався до органу досудового розслідування шляхом відправлення письмових повідомлень засобом поштового зв`язку за останніми відомими місцями його реєстрації та проживання. На неодноразові виклики слідчих, підозрюваний ОСОБА_7 до органу досудового розслідування не з`явився. Відповідні повістки направлялись за адресою реєстрації та останнього відомого місця проживання підозрюваного ОСОБА_7 .

Відсутність інформації про фактичне місце перебування підозрюваного ОСОБА_7 позбавила орган досудового розслідування можливості вручити йому письмові повідомлення про підозру від 11.03.2014, 17.11.2015, а також повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 29.06.2017 у день їх складення, а тому зазначені повідомлення відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, 111, 135 КПК України направлено у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, а саме шляхом їх надіслання поштою на всі відомі адреси проживання на час вчинення інкримінованих злочинів та реєстрації на території України.

Крім того, з метою забезпечення прав підозрюваного ОСОБА_7 Генеральною прокуратурою України до Генеральної прокуратури Російської Федерації 01.08.2017 направлено запит про надання міжнародної правової допомоги у встановленні місця знаходження (проживання) ОСОБА_7 на території Російської Федерації, врученні йому повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 29.06.2017, роз`ясненні прав підозрюваного, врученні пам`ятки про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

Таким чином, органом досудового розслідування вжито всіх необхідних заходів для вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру, в тому числі шляхом здійснення відповідного запиту про отримання міжнародно-правової допомоги у кримінальному провадженні, а тому у відповідності до ст. 42 КПК України він набув статусу підозрюваного.

У зв`язку з не встановленням місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_7 останнього 11.03.2014 оголошено у розшук. З метою оголошення підозрюваного ОСОБА_7 у міжнародний розшук Офісом Генерального прокурора через Укрбюро Інтерполу до Генерального секретаріату Інтерполу направлено відповідний пакет документів.

09.01.2015 Офісом з юридичних питань Генерального секретаріату Інтерполу прийнято рішення про відмову публікації червоних та циркулярних розшукових повідомлень стосовно підозрюваного ОСОБА_7 на підставі ст. 3 Статуту Інтерполу та зазначено про не можливість такого розшуку каналами Інтерполу.

До цього часу підозрюваний ОСОБА_7 на територію України не повертався, що також підтверджується інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 03.12.2020 № 0.184-30806/0/15-вих.

Також, згідно з клопотанням сторони обвинувачення, співучасники ОСОБА_7 в скоєнні зазначених злочинів теж знаходяться в розшуку та за наявною інформацією переховуються на території Російської Федерації і на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України Автономній Республіці Крим.

Зокрема, колишній Президент України ОСОБА_8 , Голова Служби безпеки України ОСОБА_10 , Міністр внутрішніх справ України ОСОБА_9 , заступник начальника Головного управління начальник міліції громадської безпеки ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_12 , командир ПМОП «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в місті Києві, ОСОБА_13 , командувач внутрішніх військ України ОСОБА_14 також знаходяться на території Російської Федерації, а перший заступник Голови Служби безпеки України ОСОБА_11 , Міністр оборони України ОСОБА_15 , тимчасово виконувач обов`язків начальника ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_16 переховуються від органу слідства та суду на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України Автономній Республіці Крим.

Окрім того, сторона обвинувачення зазначає, що у кримінальному провадженні № 0002014 від 23.06.2017 слідчим та прокурором виконані наступні процесуальні дії щодо розшуку, в тому числі міжнародного, підозрюваного ОСОБА_7 , в порядку Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних провадженнях 1959 року та Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року:

- 15.02.2016 Генеральною прокуратурою України до компетентного органу Російської Федерації скеровано запит про міжнародну правову допомогу - затримання та взяття під варту ОСОБА_7 до отримання вимоги про його видачу;

- 01.08.2017 Генеральною прокуратурою України до компетентного органу Російської Федерації скеровано запит про міжнародну правову допомогу - встановлення місця знаходження (проживання) підозрюваного ОСОБА_7 на території Російської Федерації, вручення йому повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 29.06.2017, роз`яснення прав підозрюваного, і вручення пам`ятки про процесуальні прав та обов`язки підозрюваного;

Однак Генеральною прокуратурою Російської Федерації у виконані зазначених запитів відмовлено, що також свідчить про те, що ОСОБА_7 можливо переховується від органу слідства та суду на території Російської Федерації.

Окрім того, 16.12.2019 Генеральною прокуратурою України до компетентного органу Російської Федерації скеровано запит про міжнародну правову допомогу затримання та взяття під варту ОСОБА_7 до отримання вимоги про його видачу для притягнення до кримінальної відповідальності.

Однак, на теперішній час Генеральною прокуратурою Російської Федерації не надано жодної відповіді щодо виконання зазначеного запиту.

Враховуючи наведене, згідно з клопотанням сторони обвинувачення слідчим та прокурором виконуються процесуальні дії щодо міжнародного розшуку підозрюваного ОСОБА_7 поза системою Інтерполу, у зв`язку відмовою цієї організації у здійсненні розшуку, шляхом направлення запитів та доручень про міжнародно-правову допомогу до компетентних органів Російської Федерації.

Таким чином, в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 ухиляється від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також оголошений у міжнародний розшук.

За вказаних обставин, сторона обвинувачення просить слідчого суддю постановити ухвалу про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002014 від 23.06.2017 за підозрою ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ст. 340, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011), ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009), ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009), ч. 3 ст. 28, ч 3 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України.

В судовому засіданні прокурори, які здійснюють процесуальне керівництво кримінальним провадженням, клопотання підтримали, посилаючись на викладені в ньому доводи, просили клопотання задовольнити.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність.

Так, захисник зазначив, що клопотання сторони обвинувачення не підлягає до задоволення у зв`язку з тим, що в матеріалах, якими обґрунтовується клопотання, відсутні докази того, що ОСОБА_7 набув процесуального статусу підозрюваного, з огляду на те, що останній не отримав у спосіб, визначений КПК України письмове повідомлення про підозру, а також відсутні докази, які підтверджують міжнародний розшук ОСОБА_7 каналами Інтерполу.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави. Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 112, 113, 114, 114-1, 115, 116, 118, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук. Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності або оголошені у міждержавний та/або міжнародний розшук, та вони розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Як встановлено в судовому засіданні, станом на день розгляду клопотання, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, передбачених ст. ст. 115, 121, 258, 340, 365 КК України, вчинення яких охоплюється єдиним періодом часу, колом осіб (потерпілих, свідків) та співучасників злочинів, тотожними обставинами вчинення злочинів, способом їх вчинення, які об`єднані спільним мотивом та метою, у зв`язку з чим виділення матеріалів досудового розслідування щодо вчинення ОСОБА_7 злочинів, передбачених ст. ст. 121, 340 КК України, може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Згідно з повідомленнями Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки України від 02.12.2020 № 14/12/5-4186 підозрюваний ОСОБА_7 перебуває у державному розшуку та за наявною інформацією переховується на території тимчасово окупованій Російською Федерацією території України Автономній Республіці Крим (м. Феодосія).

Крім цього в матеріалах, які долучено до клопотання, наявні дані з приводу того, що

підозрюваний ОСОБА_7 на територію України не повертався (підтверджується інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 03.12.2020 № 0.184-30806/0/15-вих).

Також встановлено, що співучасники ОСОБА_7 в скоєнні зазначених злочинів теж знаходяться в розшуку та за наявною інформацією переховуються на території Російської Федерації і на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України Автономній Республіці Крим.

Зокрема, колишній Президент України ОСОБА_8 , Голова Служби безпеки України ОСОБА_10 , Міністр внутрішніх справ України ОСОБА_9 , заступник начальника Головного управління начальник міліції громадської безпеки ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_12 , командир ПМОП «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в місті Києві, ОСОБА_13 , командувач внутрішніх військ України ОСОБА_14 також знаходяться на території Російської Федерації, а перший заступник Голови Служби безпеки України ОСОБА_11 , Міністр оборони України ОСОБА_15 , тимчасово виконувач обов`язків начальника ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_16 переховуються від органу слідства та суду на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України Автономній Республіці Крим.

Наряду з викладеним, матеріалами, якими обґрунтовується клопотання підтверджені обставини того, що як наслідок невстановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_7 , останнього 11 березня 2014 року оголошено у розшук З метою оголошення підозрюваного ОСОБА_7 у міжнародний розшук Офісом Генерального прокурора через Укрбюро Інтерполу до Генерального секретаріату Інтерполу направлено відповідний пакет документів.

12.08.2019 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено в міжнародний розшук, а 15.08.2019 постанова про здійснення міжнародного розшуку ОСОБА_7 направлена для виконання оперативному підрозділу Служби безпеки України. 18.11.2019 Головне управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки України, посилаючись на рішення Офісу з юридичних питань Генерального секретаріату Інтерполу від 09.01.2015, повідомило орган досудового розслідування про неможливість здійснення міжнародного розшуку підозрюваного ОСОБА_7 каналами Інтерполу.

У кримінальному провадженні № 0002014 від 23.06.2017 слідчим та прокурором виконані наступні процесуальні дії щодо розшуку, в тому числі міжнародного, підозрюваного ОСОБА_7 , в порядку Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних провадженнях 1959 року та Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року:

- 15.02.2016 Генеральною прокуратурою України до компетентного органу Російської Федерації скеровано запит про міжнародну правову допомогу - затримання та взяття під варту ОСОБА_7 до отримання вимоги про його видачу;

- 01.08.2017 Генеральною прокуратурою України до компетентного органу Російської Федерації скеровано запит про міжнародну правову допомогу - встановлення місця знаходження (проживання) підозрюваного ОСОБА_7 на території Російської Федерації, вручення йому повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 29.06.2017, роз`яснення прав підозрюваного, і вручення пам`ятки про процесуальні прав та обов`язки підозрюваного.

Однак Генеральною прокуратурою Російської Федерації у виконані зазначених запитів відмовлено, що також свідчить про те, що ОСОБА_7 можливо переховується від органу слідства та суду на території Російської Федерації.

Окрім того, 16.12.2019 Генеральною прокуратурою України до компетентного органу Російської Федерації скеровано запит про міжнародну правову допомогу затримання та взяття під варту ОСОБА_7 до отримання вимоги про його видачу для притягнення до кримінальної відповідальності.

Однак, на теперішній час Генеральною прокуратурою Російської Федерації не надано жодної відповіді щодо виконання зазначеного запиту.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення в судовому засіданні доведено та підтверджено наявними в матеріалах клопотання даними, що ОСОБА_7 переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міжнародний розшук.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування вжито всіх необхідних заходів для вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру, в тому числі шляхом здійснення відповідного запиту про отримання міжнародно-правової допомоги у кримінальному провадженні, а тому у відповідності до ст. 42 КПК України він набув статусу підозрюваного, при цьому не приймає доводи сторони захисту з приводу відсутності в ОСОБА_7 процесуального статусу підозрюваного як наслідок невручення останньому повідомлення про підозру з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Між тим, статтею 42 КПК України встановлено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Як підтверджено матеріалами, якими обґрунтовується клопотання, під час проведення досудового розслідування ОСОБА_7 неодноразово викликався до органу досудового розслідування шляхом відправлення письмових повідомлень засобом поштового зв`язку за останніми відомими місцями його реєстрації та проживання. На неодноразові виклики слідчих, підозрюваний ОСОБА_7 до органу досудового розслідування не з`явився. Відповідні повістки направлялись за адресою реєстрації та останнього відомого місця проживання підозрюваного ОСОБА_7 .

У зв`язку з не встановленням місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_7 останнього 11 березня 2020 року оголошено у розшук.

Відсутність інформації про фактичне місце перебування підозрюваного ОСОБА_7 позбавила орган досудового розслідування можливості вручити йому письмові повідомлення про підозру від 11.03.2014, 17.11.2015, а також повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 29.06.2017 у день їх складення, а тому зазначені повідомлення відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, 111, 135 КПК України направлено у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, а саме шляхом їх надіслання поштою на всі відомі адреси проживання на час вчинення інкримінованих злочинів та реєстрації на території України.

Окрім того, ухвалюючи рішення, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення

виконано ряд процесуальних дії щодо розшуку, в тому числі міжнародного, підозрюваного ОСОБА_7 , в порядку Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних провадженнях 1959 року та Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, що підтверджено наявними в матеріалах клопотання доказами, при цьому не приймає доводи сторони захисту з приводу відсутності доказів, які підтверджують міжнародний розшук ОСОБА_7 , з огляду на наступне.

Так, відповідно до статті 281 КПК України, розшук підозрюваного оголошується слідчим або прокурором у конкретному кримінальному провадженні, про що ними виноситься відповідна постанова. Лише така постанова вказаних осіб слідчого або прокурора, є підставою для здійснення іншими уповноваженими особами за дорученням (запитом) слідчого або прокурора дій, направлених на розшук підозрюваного, у тому числі за межами України (міжнародний розшук).

Крім того, відповідно до вимог статті 281 КПК України, слідчий та прокурор можуть доручити розшук підозрюваного оперативному підрозділу, а також можуть здійснювати його самостійно шляхом виконання процесуальних дій, передбачених КПК України, у тому числі для розшуку підозрюваного за межами України, тобто здійснювати у такий спосіб міжнародний розшук.

Ці положення статті 281 КПК України кореспондуються з нормами розділу ІХ КПК України, яким передбачено засади міжнародного співробітництва.

Таким чином, оголошення в міжнародний розшук, відповідно до вимог КПК України, належить виключно до компетенції слідчого та прокурора (в міжнародному кримінальному процесі організація, що здійснює відповідне кримінальне переслідування конкретної особи). Міжнародна організація кримінальної поліції Інтерпол, не має повноважень з оголошення особи в міжнародний розшук, до її компетенції відноситься лише здійснення такого розшуку власними каналами.

Системний аналіз вищевказаних норм кримінально-процесуального закону та підзаконних нормативно-правових актів вказує на те, що поняття розшуку, передбачене ст. 281 КПК України, охоплює міжнародний розшук, який може здійснюватися слідчим та прокурором шляхом проведення процесуальних дій в порядку міжнародного співробітництва поза системою Інтерполу, у т.ч. шляхом направлення запитів та доручень про міжнародно-правову допомогу до компетентних органів інших країн.

Означені обставини вказують на наявність правових підстав для звернення сторони обвинувачення з відповідним клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0002014. Враховуючи викладене слідчий суддя вважає відсутніми підстави для повернення даного клопотання як такого, що не відповідає вимогам ст. 297-3 КПК України.

На виконання вимог ч. 2 ст. 297-4 КПК України, відповідно до яких, під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя, вважає, що дані, які дають підстави дійти до висновку про наявність обґрунтованої підозри в діях ОСОБА_7 інкримінованих йому стороною обвинувачення діянь, на даній стадії досудового розслідування, наявні в даних, які містяться у:

- зверненні народного депутата України ОСОБА_17 від 23.02.2014 щодо безпосередньої причетності ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та інших високопосадовців до вчинення та організації вчинення ряду тяжких та особливо тяжких злочинів у центральній частині м. Києва (на Майдані Незалежності та прилеглих вулицях), у тому числі у період з 18.02.2014 по 20.02.2014;

- Указі Президента України ОСОБА_8 про призначення ОСОБА_7 на посаду заступника Міністра внутрішніх справ України та Указами Президента України ОСОБА_8 про призначення на посади інших членів очолюваної ним організованої групи;

- рукописних записах ОСОБА_12 , вилучених 02.11.2016 під час проведення обшуку за місцем його проживання, щодо його участі у протидії протестним акціям, згідно з якими вказівки на застосування сили та спеціальних засобів до мітингувальників надавались Міністром внутрішніх справ України ОСОБА_9 та його заступником ОСОБА_7 ;

- документах, отриманих з Кабінету Міністрів України, щодо прийняття 21.11.2013 розпорядження № 905-р про призупинення процесу підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом;

- журналах обліку з`єднань на комутаторі Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, в якому міститься інформація «Для службового користування» про з`єднання Президента України ОСОБА_8 із Міністром внутрішніх справ України ОСОБА_9 , Головою Служби безпеки України ОСОБА_10 та іншими високопосадовцями у період з 18 по 20.02.2014 під час протидії проведенню у м. Києві мітингів, вуличних походів і демонстрацій громадян;

- постановах Кабінету Міністрів України від 22.01.2014 № 13 «Про внесення змін до пункту 12 Правил застосування спеціальних засобів при охороні громадського порядку», від 22.01.2014 № 14 «Про внесення змін до пункту 16 Правил застосування спеціальних засобів при охороні громадського порядку», якими дозволялось використання під час охорони громадського порядку спеціальних засобів виробництва Російської Федерації та змінено умови використання водометів, а також погоджувальними документами до них;

- отриманих від операторів телекомунікаційних послуг відомостях про телефонні з`єднання ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та інших колишніх високопосадовців у період з 18 по 20.02.2014 під час протидії проведенню у місті Києві мітингів, вуличних походів і демонстрацій громадян;

- висновках службових розслідувань Служби безпеки України від 15.04.2014 за фактами незаконної організації та проведення керівництвом Служби безпеки України в ніч на 19.02.2014 антитерористичної операції (АТО) у центральній частині м. Києва, залучення сил та засобів Збройних Сил України та Міністерства внутрішніх справ України від 24.04.2014 щодо незаконного перешкоджання організації та проведенню мітингів, походів і демонстрацій;

- висновках судових товарознавчих експертиз, комісійних судових товарознавчих експертиз, судово-економічних експертиз та комплексних судових економічних та товарознавчих експертиз (від 19.06.2015 № 6196/15-45, від 23.06.2015 № 10625/15-45, від 24.06.2015 № 7761/15-45/7762/15-53, від 12.06.2015 № 7766/15-45, від 24.06.2015 № 8313/15-45), якими підтверджено розмір матеріальних збитків, завданих юридичним та фізичним особам кримінальним правопорушенням;

- висновку службового розслідування від 26.03.2014, проведеного ГУ МВС України в м. Києві щодо втечі окремих працівників ПМОП «Беркут» ГУМВС України в м. Києві, яким підтверджено відсутність у полку 24 одиниць табельної автоматичної зброї автоматів АКМС.

По суті протоколів допитів як свідків, наявних в матеріалах, яким обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В даному випадку, слідчий суддя насамперед виходить з положення ст. 95 КПК України, відповідно до якого суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Між тим, слідчий суддя з метою забезпечення повноти та об`єктивності дослідження всіх обставин, які мають значення для прийняття рішення про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування вважає можливим оцінити вказані протоколи з точки зору п. 3 ч. 2 ст. 99 КПК України як документи та інформацію, яка в них зафіксована - як дані, надані стороною обвинувачення для вирішення питання щодо надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування.

Так, означені протоколи складені в порядку, передбаченому цим Кодексом, у відповідності до вимог КПК України, а відтак слідчий суддя приймає їх належними та допустимими.

Відтак вважає, що даними, які містяться в протоколах допиту як свідків, які суд оцінює з точки зору ст. 99 КПК України, а саме колишнього радника Президента України ОСОБА_8 ОСОБА_18 від 21.10.2014, журналіста ОСОБА_19 ( ОСОБА_20 ) від 18.03.2014, ОСОБА_21 від 09.12.2015; колишнього заступника Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_22 від 02.07.2014, працівників апарату МВС України ОСОБА_23 від 25.10.2016, ОСОБА_24 від 08.11.2016, ОСОБА_25 від 09.11.2016, ОСОБА_26 від 09.11.2016, ОСОБА_27 від 17.11.2016 та ОСОБА_28 від 23.11.2016, ОСОБА_29 від 22.04.2014; колишнього представника України в Європейському Союзі ОСОБА_30 від 08.12.2016; військовослужбовців Служби безпеки Президента України Управління; заступника директора Департаменту матеріального забезпечення МВС України ОСОБА_31 від 21.01.2014; учасників мітингів, походів і демонстрацій ОСОБА_32 від 23.08.2016, ОСОБА_33 від 10.08.2016, ОСОБА_34 від 19.10.2016, ОСОБА_35 від 05.12.2016, ОСОБА_17 від 08.12.2016, ОСОБА_36 від 16.11.2016; ОСОБА_37 від 12.03.2014 та від 26.05.2014, ОСОБА_38 від від 22.05.2015 та ОСОБА_39 від 13.03.2014; працівника Служби безпеки України ОСОБА_40 від 17.03.2014, 16.02.2015; ОСОБА_41 від 12.10.2015; працівників ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_42 від 22.04.2015, ОСОБА_43 від 25.11.2015, працівників Внутрішній військ МВС України ОСОБА_44 від 20.10.2015 та від 19.11.2015, ОСОБА_45 від 24.11.2015, підтверджуються обставини, викладені в повідомленні про підозру ОСОБА_7 .

З вказаних мотивів, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав, визначених ст. ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання сторони обвинувачення про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування № 0002014 за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ст. 340, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011), ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009), ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009), ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України.

Керуючись ст. ст. 297-1, 297-2, 297-4, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002014 щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ст. 340; ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365 (в редакції Закону від 07 квітня 2011 року); ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 (в редакції Закону від 05 листопада 2009 року); ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121 (в редакції Закону від 05 листопада 2009 року); ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України.

Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено о 15:35 год. 28 грудня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1