У Х В А Л А
про обрання запобіжного заходу тримання під вартою

10 вересня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, погоджене прокурором відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, що поширює свою діяльність на Івано-Франківську область прокуратури Івано-Франківської області про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, уродженцю с. Велика Кам`янка, Коломийського району Івано-Франківської області, громадянину України, з вищою освітою, одруженому, працюючому головним інспектором Коломийського міськрайонного відділу УДСНС в Івано-Франківській області, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимому, підозрюваному у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із можливістю внесення застави у розмірі 175 760 грн. та покладення на підозрюваного ряду обов`язків у випадку внесення ним застави.
Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України одержанні службовою особою неправомірної вигоди, за вчинення нею в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди.
Згідно клопотання 25.08.2020 ОСОБА_7 звернувся із заявою в Коломийський міськрайонний відділ Управління ДСНС України в Івано-Франківській області для отримання дозвільних документів на роздрібну торгівлю пальним, а саме подання декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки.
В подальшому 27.08.2020 ОСОБА_7 перебуваючи в приміщенні Коломийського міськрайонного відділу Управління ДСНС України в Івано-Франківській області за адресою: м. Коломия, вул. І.Мазепи, 237, Івано-Франківської області з метою подачі декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки зустрівся з ОСОБА_6 , який згідно своїх посадових обов`язків відповідав за даний напрямок роботи. В ході розмови із ОСОБА_6 останній повідомив що на даний час виконує обов`язки начальника Коломийського міськрайонного відділу Управління ДСНС України в Івано-Франківській області і одночасно є головним інспектором Коломийського міськрайонного відділу Управління ДСНС України в Івано-Франківській області та може посприяти у вирішенні даного питання. При цьому ОСОБА_6 зазначив перелік необхідних документів для оформлення вказаної дозвільної документації. Отримавши перелік необхідних документів ОСОБА_7 вказав коли він збере всі необхідні документи, то зателефонує ОСОБА_6 .
Цього ж дня, у відповідності до попередньої домовленості у телефонному режимі ОСОБА_7 , близько 15.00 год., виконуючи вказівку ОСОБА_6 , прибув на зустріч з останнім, яка відбулась неподалік тенісного корту в АДРЕСА_3 . Під час вказаної зустрічі ОСОБА_7 передав ОСОБА_6 всі необхідні оригінали документів для погодження декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки та в подальшому її затвердження. Тоді ж ОСОБА_6 переглянувши надані ОСОБА_7 пакет документів та переконавшись, що вони є достатніми для затвердження вищевказаної декларації, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення шляхом отримання неправомірної вигоди, у категоричній формі вказав останньому, що виключно при умові передачі йому грошових коштів в сумі 400 (чотириста) доларів США він особисто затвердить декларацію відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки та не внесе об`єкт здійснення господарської діяльності до списку планових перевірок на 2021 рік.
За таких обставин ОСОБА_7 , будучи поставленим в умови, за яких відмова від надання ОСОБА_6 неправомірної вигоди, могла б потягнути порушення його законних прав та інтересів, не бажаючи, у зв`язку з цим, настання для себе негативних наслідків, будучи поставленим у безвихідь був вимушений погодитися на його протиправні вимоги.
Однак, розуміючи незаконність зазначених вимог та усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди є кримінально-караним діянням, не бажаючи бути притягненим до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , звернувся із відповідною заявою до правоохоронних органів та почав діяти під їхнім контролем, з метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_6
02.09.2020, близько 15.00 год., ОСОБА_7 бажаючи у законний спосіб здійснювати підприємницьку діяльність пов`язану із роздрібною торгівлею нафтопродуктами та маючи на меті підготовити документи необхідні для законної роботи автозаправної станції, зустрівся із ОСОБА_6 у приміщенні Коломийського міськрайонного відділу Управління ДСНС України в Івано-Франківській області за адресою: м. Коломия, вул. І.Мазепи, 237, Івано-Франківської області. Під час вказаної зустрічі ОСОБА_6 надав ОСОБА_7 необхідні для подачі в центр надання адміністративних послуг документи, які були обов`язковою умовою і підставою реєстрації та погодження в ГУ ДСНС в Івано-Франківській області. При цьому ОСОБА_6 , не припиняючи своїх злочинних дій, з метою особистого збагачення, повторно висловив категоричну вимогу надання особисто йому неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 400 доларів США, як обов`язкову умову для подальшого затвердження ним декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки та не внесення до списку планових перевірок на 2021 рік.
У подальшому 09.09.2020, близько 15.50 год., ОСОБА_6 реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого протиправного збагачення, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, перебуваючи в салоні автомобіля яким користувався останній, перебуваючи за адресою: село Шепарівці вул. Шевченка, Коломийського району, Івано-Франківської області, поблизу будинку № 157, отримав грошові кошти в сумі 400 (чотириста) доларів США (що згідно курсу НБУ станом на 09.09.2020 становить 11 204 грн.), за затвердження декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки та не внесення об`єкту здійснення господарської діяльності до списку планових перевірок на 2021 рік. Одразу після цього ОСОБА_6 був затриманий.
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі. Тому, є підстави вважати, що ОСОБА_6 з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, зокрема, на свідка ОСОБА_7 та інших свідків, які ще не допитані органом досудового розслідування; знищити, сховати або підробити документи, цифрові носії інформації які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Крім того, зважаючи на те, що ОСОБА_6 вчинив тяжке кримінально-каране діяння з ознаками корупції, з корисливих мотивів, а також поєднане із вимаганням неправомірної вигоди, наявні підстави вважати, що ОСОБА_6 може продовжити вчиняти аналогічні корупційні кримінальні правопорушення.
Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у справі доказами що в сукупності, виправдовують застосування такого запобіжного заходу як взяття під варту.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених у такому клопотанні. Менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вказаним у клопотанні ризикам, з приводу чого необхідність взяття його під варту є виправданим кроком. Обґрунтованість підозри доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав з викладених в ньому мотивів.
Захисник проти клопотання заперечив, вважаючи підозру необґрунтованою, а зібрані докази такими, що не підтверджують правильність кваліфікації. Ризики наведені в клопотанні не підтверджені жодними доказами. Також звертає увагу, що визначений прокурором розмір застави є непомірним для підозрюваного.
Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні в повному обсязі підтримав пояснення свого захисника.
З`ясувавши позицію сторін кримінального провадження, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
До Єдиного реєстру досудового розслідування 31.08.2020р. року внесені дані з приводу вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 368 КК України.
Про підозру у вчиненні даного злочину ОСОБА_6 повідомлено 09.09.2020р.
Згідно протоколу затримання, ОСОБА_6 фактично затриманий 09.09.2020 р. о 16.33 год.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
У відповідності до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (справа «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Об`єднаного Королівства», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ердагоз проти Туреччини», 1997 рік). Хоча факти на момент вирішення питання про обрання запобіжного заходу і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, зокрема:
протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 31.08.2020р., у якій ОСОБА_7 повідомив про обставини вимагання у нього неправомірної вигоди;
аналогічним за змістом протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 31.08.2020р.;
протоколом огляду, ідентифікації та помічення грошових коштів від 09.09.2020 в сумі 400 доларів США, що були передані ОСОБА_7 як предмет подальшої неправомірної вигоди;
протоколом обшуку та освідування особи від 09.09.2020р., який проводився на підставі постанови прокурора від 09.09.2020р. про освідування особи і згідно якого було виявлено та вилучено попередньо ідентифіковані грошові кошти в сумі 400 доларів США, які ОСОБА_6 добровільно погодився видати і які перебували у його сумці, яка перебувала в автомобілі марки «RenoClio» р.н. НОМЕР_1 , яким він фактично користується.

Такі докази в об`єктивному зв`язку вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , Натомість, доводи сторони захисту про протилежне не підтверджені жодними доказами, тоді як предмет неправомірної вигоди був вилучений безпосередньо у підозрюваного, який в силу своїх посадових обов`язків пов`язаний з вирішенням питань пожежної безпеки та не внесення об`єкту здійснення господарської діяльності до списку планових перевірок. Тому, безпосередньо на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя, керуючись згаданою вище практикою ЄСПЛ щодо наявності обґрунтованої підозри визнає такі аргументи недостатніми, що зрештою, не перешкоджає стороні захисту відстоювати таку позицію в майбутньому.
Оцінюючи вказані докази з точки зору належності, допустимості та достовірності слідчим суддею не встановлено істотного порушення прав та свобод людини при отриманні таких доказів. При цьому, сторона захисту на такі обставини не посилається.
Отже, стороною обвинувачення доведено наявність обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України.
Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
В мотивах клопотання слідчий покликається виключно на існування першого, другого, третього та п`ятого ризиків. Відповідно, враховуючи таку засаду кримінального провадження як диспозитивність слідчий суддя детального розгляне можливість існування цих ризиків та не буде перевіряти можливість існування інших ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
В п. 36 рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Згідно матеріалів клопотання, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, поєднаного з використанням влади та службового становища, за яке передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, з конфіскацією майна. Крім цього, в силу вимог статті 75 КК України у випадку доведення вини підозрюваного до нього не може бути застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням.
На думку слідчого судді при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу вказане доводить наявність ризику про те, що ОСОБА_6 з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Крім того, з огляду на тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а також враховуючи посаду, яку він займає і яка безпосередньо сприяла вчиненню ним інкримінованого кримінального правопорушення, вважаю, що існує ризик незаконного впливу на свідка кримінального провадження, не говорячи вже про те, що такий ризик є актуальним до моменту допиту свідка ОСОБА_7 в суді під час розгляду справи по суті, а інші свідки на даний час не встановлені та не допитані.
З цих же підстав вважаю, що існує ризик знищення, приховування чи підробки документів, які мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, оскільки в силу свого посадового становища та використовуючи зв`язки по службі, будучи обізнаним із системою роботи правоохоронних органів ОСОБА_6 може використати свої зв`язки з колегами для знищення, приховування чи підробки документів, які мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні. В першу чергу мова йде про документи, які впливають на кваліфікацію дій підозрюваного, а саме про документи для подальшого затвердження підозрюваним декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки та не внесення до списку планових перевірок на 2021 рік, за що підозрюваному і була надана неправомірна вигода.
Що ж стосується ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, вважаю, що такий залишився недоведеним, оскільки матеріали клопотання не місять жодного доказу на підтвердження існування такого ризику.
Незважаючи на те, що останній ризик залишився недоведеним, стороною обвинувачення в загальному доведено наявність обставин, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України.
За змістом ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Як наслідок, всі інші запобіжні заходи є більш м`якими.
При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам слід врахувати, що така оцінка стосується перспективних фактів. Зокрема, використовується стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам лише за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
В межах даного кримінального провадження слідчий суддя враховує інформацію про стан здоров`я підозрюваного, відсутність у нього тяжких патологічних захворювань, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, наявність на утриманні малолітньої дитини та матері інваліда, його репутацію, відсутність судимостей, позитивну характеристику та інші обставини, визначені у ст. 178 КПК України.
Разом з тим, як уже зазначалось вище, в межах даного кримінального провадження стороною обвинувачення доведено існування трьох ризиків, два з яких пов`язані з службовою діяльністю ОСОБА_6 . Відповідно, в силу свого професійного становища ОСОБА_6 має реальну можливість вплинути на свідків у кримінальному провадженні або ж знищити, підробити чи приховати речі і документи, які мають значення для встановлення істини у справі і тому, запобіжні заходи, які не пов`язані з позбавленням особистої свободи в межах даного кримінального провадження не зможуть запобігти вказаним ризикам.
Крім того, через тяжкість покарання в межах даного кримінального провадження також доведено ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, а тому, на думку слідчого судді такий запобіжний захід як домашній арешт не зможе повною мірою запобігти вказаному ризику, при тому що одночасно із таким запобіжним заходом як домашній арешт актуальними стають попередні два ризики.
Наведені вище обставини в сукупності виключають можливість обрання менш суворого запобіжного заходу, а відтак, слід вважати встановленим, що стороною обвинувачення доведено наявність обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
При цьому, за змістом п. 2 ч. 5 цієї статті, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як вбачається зі змісту електронної декларації підозрюваного за 2019р. у власності підозрюваного немає нерухомого чи рухомого майна. Його дохід за 2019р. складається виключно із заробітної плати у розмірі 179 807 грн. без відрахувань на податки, що в загальному свідчить про неможливість визначення підозрюваному застави у максимальному розмірі.
Виходячи з засад виваженості, розумності та справедливості, беручи до уваги інтереси кримінального провадження, вважаю, що підозрюваному слід визначити заставу у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 липня 2020р., тобто на момент вчинення кримінального правопорушення.
На думку слідчого судді, такий розмір застави достатньою мірою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.
З огляду на обставини кримінального провадження та доведені ризики, необхідність покладення на підозрюваного зазначених у клопотанні обов`язків вважаю доведеною, оскільки такі об`єкти направлені на запобігання цим ризикам та не становитимуть непропорційного втручання в особисте життя особи.
Керуючись вимогами статей 177, 178, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові задовольнити.
Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Львівській установі виконання покарань № 19 УДПтСУ у Львівській області.
Строк дії ухвали становить шістдесят днів.
Строк тримання під вартою ОСОБА_6 , рахувати з моменту фактичного затримання з 16.33 год. 09 вересня 2020 року.
Визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 109 850 грн.
У випадку внесення вказаного розміру застави на відповідний рахунок, ОСОБА_6 звільняється з-під варти в порядку визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.
У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_6 покладаються такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого Першого слідчого відділу (Відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) СУ ТУ ДБР розташованого у місті Львові ОСОБА_4 або іншого слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;
2) не відлучатися із населеного пункту в якому проживає без дозволу слідчого Першого слідчого відділу (Відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) СУ ТУ ДБР розташованого у місті Львові ОСОБА_4 або іншого слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого Першого слідчого відділу (Відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) СУ ТУ ДБР розташованого у місті Львові ОСОБА_4 або іншого слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні №0000060 від 31.08.2020;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
У випадку не внесення застави строк тримання під вартою закінчується 08.11.2020 року о 16.33 год.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1