Справа № 488/1337/20
Провадження № 1-кп/488/549/20
В И Р О К
іменем України

07.10.2020 року Корабельний районний суд м.Миколаєва в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду кримінальне провадження №0000700 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, який на утриманні дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2020 року, в період часу з 12 години по 14 годину, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_3 з потерпілим ОСОБА_4 перебували на газоні поряд із залізничним переїздом у мікрорайоні Кульбакіне, що в Корабельному районі м.Миколаєва. В ході спільного відпочинку, потерпілий ОСОБА_4 заснув. В цей час ОСОБА_3 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, керуючись раптово виниклим корисливим умислом, направленим на викрадення чужого майна, з метою наживи та незаконного збагачення, таємно, шляхом вільного доступу, викрав з кишені куртки ОСОБА_4 мобільний телефон Huawei P10 Lite вартістю 1763 грн. 33 коп.

З місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_3 зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерплому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму, зокрема 1763 грн. 33 коп., яка відшкодована в ході досудового розслідування.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна.

Частиною 2 ст.382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_3 про визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідування обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження. Також ОСОБА_3 надав згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі. Дана заява узгоджена із захисником обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_5 .

Прокурором ОСОБА_6 також заявлене клопотання про розгляд даного кримінального провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву останнього, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, в тому числі потерпілого ОСОБА_4 щодо розгляду даного кримінального провадження у спрощеному провадженні, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

У відповідності до частини 2 ст.382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом зі змісту наданих, відповідно до п.3 ч.3 ст.302 КПК України, матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до заяви ОСОБА_3 , яка підписана останнім у присутності захисника, він в повному обсязі ознайомлений із матеріалами кримінального провадження, визнає встановлені органом досудового розслідування обставини. В поданій суду заяві ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу. Також ОСОБА_3 погодився з розміром процесуальних витрат в сумі 1307 грн. 60 коп., які зобов`язався сплатити.

Окрім того, у своїй заяві ОСОБА_3 просив про призначення йому покарання у виді штрафу із застосуванням положень ч.3 ст.5 КК України.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду кримінального провадження підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, що передбачає кримінальну відповідальність за ч.1 ст.185 КК України, зокрема таємне викрадення чужого майна.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який раніше не судимий, обставини, що пом`якшують покарання, зокрема щире каяття у скоєному та добровільне відшкодування завданих збитків, відсутність обставин, які обтяжують покарання, і дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді штрафу.

Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.

При цьому, суд застосовує мінімальний розмір штрафу, передбачений санкцією ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції станом на час вчинення проступку), оскільки відповідно до ч. 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Отже, ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції змін внесених Законом України від 22.11.2018 року № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень»), пом`якшує верхню межу покарання і посилює нижню межу в частині збільшення мінімального розміру штрафу, а тому в частині мінімального розміру штрафу за ч. 1 ст. 185 КК України, слід застосовувати редакцію санкції ч. 1 ст. 185 КК України, що діяла станом на час вчинення вище вказаного проступку, як то встановлено органами досудового розслідування, протиправне діяння мало місце 28 квітня 2020 року.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в смі 1307 грн. 60 коп.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. 374, 381-382, 394, ч.3 ст.395, 424, 473, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази у кримінальному провадженні: мобільний телефон Huawei P10 Lite, з НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , що переданий на зберігання до камери схову речових доказів Корабельного ВП, - повернути ОСОБА_4 за належністю; фотокопії касового чеку на придбання мобільного телефону та коробки від нього залишити при матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні в сумі 1307 (одна тисяча триста сім) грн. 60 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня отримання копії даного вироку особою, яка його оскаржує.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1