Справа № 568/334/19
номер провадження 1-кп/558/10/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 року смт. Демидівка

Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області

в складі :
одноособово суддя: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000351 від 29.10.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Срібне, Радивилівського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, працюючого охоронцем КТ "Радивилівська меблева фабрика", не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб непрацездатного віку не має, не депутата, не військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений (цивільний відповідач) ОСОБА_5 , захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілий (цивільний позивач) ОСОБА_7 , представник потерпілого ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 28 жовтня 2018 року, приблизно о 20 год., під час спільного відпочинку на відкритій місцевості, неподалік кафе-бару "Млин", що в м.Радивилів, Рівненської області, під час словесного конфлікту, з метою спричинення тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_7 , який сидів за столом, та умисно наніс один удар кулаком руки в область носа ОСОБА_7 , та два-три удари по обличчю, тим самим відповідно до висновку експерта (судово-медична експертиза) № 187 від 13.11.2018 року та додаткового висновку експерта (додаткова судово-медична експертиза) № 194/187 від 23.11.2018 року спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді: перелому кісток носа зі зміщенням.

Своїми діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 125 КК України, а саме умисне нанесення легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

У відповідності до норм ст.349 Кримінального процесуального кодексу України, суд з`ясував думку представника сторони обвинувачення та інших учасників кримінального провадження щодо тих доказів, які потрібно дослідити та про порядок їх дослідження. Заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо обсягу та порядку дослідження доказів, суд ухвалив допитати потерпілого, свідків, дослідити всі матеріали кримінального провадження.

В суді обвинувачений ОСОБА_5 не визнав своєї у вину скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, цивільний позов не визнав та відмовився від дачі показань в суді.

Потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що 28.10.2018 року разом зі своєю дружиною ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та її співмешканцем ОСОБА_5 відпочивали поблизу кафе - бару "Млин" в м. Радивилів. Через деякий час до них приєдналися ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та їхній товариш ОСОБА_13 . Всі сиділи за столом та вживали спиртне. Під час відпочинку ОСОБА_14 пригадав йому, що його швагро ОСОБА_15 в минулому році лагодив йому машину та зробив це неякісно. З приводу цього виникла суперечка за столом і він попросив його покинути компанію, тому що не бажав продовжувати цю суперечку. ОСОБА_14 неодноразово покидав компанію та повертався знову і продовжував суперчку. Одного разу він підійшов до нього, коли він сидів за столом та несподівано наніс йому удар кулаком в область носа. Після цього він ще наніс кілька ударів кулаком в обличчя. З носа почала іти кров. Це все бачили відпочиваючі , що сиділи разом за столом та перебували поблизу. Дружина розборонила їх і попросила ОСОБА_3 покинути компанію. З приводу отриманих тілесних ушкоджень він звертався за медичною допомогою до лікарів. Було встановлено перелом носа і з приводу цього він звернувся до поліції з відповідною заявою. Раніше в нього не було ніяких переломів носа. Швидку допомогу не викликали тоді. По медичних документах було проведено судово-медичну експертизу. Ним заявлено цивільний позов про вішкодування моральної шкоди в розмірі 50 тисяч гривень, які просить суд стягнути з обвинуваченого, оскільки він постійно почуває після травми головний біль, звертався за медичною допомогою до лікарів, перетерпів фізичні страждання. З часу конфлікту ОСОБА_5 не попросив в нього вибачення, вини у вчиненому не визнав.

Показання потерпілого ОСОБА_7 повністю підтвердила свідок ОСОБА_9 , яка суду показала, що в жовтні 2018 року вона з чоловіком запросили ОСОБА_3 з його дівчиною ОСОБА_16 разом відпочити . Під час відпочинку між ОСОБА_3 та її чоловіком виник конфлікт через ремонт автомобіля, який робив швагро чоловіка. ОСОБА_5 поводив себе агресивно, принижував чоловіка. Тому чоловік ОСОБА_7 попросив ОСОБА_3 покинути компанію та припинити неприємну суперечку. Тоді ОСОБА_5 пішов , однак через деякий час повернувся. Чоловік подав йому руку для примирення та припинення конфлікту, однак ОСОБА_5 руки не подав. ОСОБА_5 наніс чоловіку кілька ударів кулаком в область носа, в голову, вухо, від чого той впав і з носа пішла кров. ОСОБА_13 та ОСОБА_12 забрали ОСОБА_3 і тим самим припинили конфлікт. Під час відпочинку всі вживали спиртне, що частково і привело до цього конфлікту. На другий день у чоловіка була припухлість в області носа, синці під очима та чоловік звернувся в лікарню, почалися головні болі. ОСОБА_5 є конфліктною людиною. Вони багато років товаришували разом, намагалися примиритися з ним з приводу цього конфлікту, однак примирення не відбулося.

З показів свідка ОСОБА_10 вбачається, що дійсно в жовтні 2018 року під час відпочинку разом з ОСОБА_7 , його дружиною, ОСОБА_3 поблизу кафе-бару " Млин " м. Радивилів між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 за столом виник конфлікт. Всі вживали спиртне. Після конфлікту вона забрала свого хлопця ОСОБА_3 додому. Не підтверджує того, що ОСОБА_5 наносив удари ОСОБА_7 , стверджує що в нього ще раніше був перелом носа.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в суді також підтвердили про ті обставини, що в жовтні 2018 року, коли вони всі разом відпочивали в кафе-барі "Млин" м. Радивилів та всі вживали спиртне, між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 виник конфлікт біля столика. де вони всі сиділи. Вони обзивали один одного нецензурними словами, нарікали одне на одного. Як розвивався в подальшому конфлікт вони не бачили, оскільки відійшли в сторону . Через деякий час побачили, як дружина ОСОБА_7 проганяла ОСОБА_3 та він пішов від столу, а пізніше пішов додому разом з ОСОБА_10 . Крім того, свідок ОСОБА_12 додатково показав, що йому в поліції повідомили, що ОСОБА_5 побив ОСОБА_7 , однак він особисто цього не бачив.

З показань свідка ОСОБА_13 вбачається, що 28. 10 2018 року він разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відпочивали в кафе-барі " Млин" м. Радивилів та пізніше приєдналися до компанії , де відпочивали ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . Всі вживали спиртне. Підтвердив ті обставини, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 за столиком, де вони відпочивали відбувся конфлікт, під час якого вони ображали один одного нецензурними словами., сперечалися. Бійки він особисто не бачив. Він разом з ОСОБА_12 втрутилися та забрали ОСОБА_3 і він разом з своєю дівчиною ОСОБА_10 покинули компанію і більше не поверталися. Після конфлікту він бачив на обличчі ОСОБА_7 кров на губі чи в області носа, яку він витерав. Ніяких інших конфліктів він не бачив. Його допитував слідчий в поліції. Показання його відповідають дійсності, він особисто все підписував, тиску на нього ніякого ніхто не чинив.

Про те, що під час досудового розслідування даного кримінального провадження всі свідки добровільно давали показання і на них ніхто не чинив ніякого тиску, повідомив в суді свідок ОСОБА_17 .

Судом досліджено письмові докази по справі.

Згідно висновку експерта № 187 від 13 листопада 22018 року вбачається, що експерт на підставі судово-медичної експертизи по факту спричинення тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_7 , 1984 року народження, враховуючи повідомлені обставини справи, вивчивши надані матеріали справи та у відповідності до запропонованих запитань, підсумував, що відповідно записам наданої медичної довідки у гр. ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження: "Перелом кісток носа зі зміщенням". Вказані вище тілесні ушкодження виникли від однієї дії тупого(их) предмету(ів), могли утворитись від удару рукою та (чи) ногою, лобом (чи внаслідок дії іншого тупого предмета) можливо в термін зазначений в ухвалі і які, згідно п.2.3.3. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень" (Наказ № 6 МОЗ України від 17.01.95 р.) відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я /а.п.128 т.1/.

В судовому засіданні досліджено протокол проведення слідчого експерименту, проведеного 21 листопада 2018 року за участю потерпілого ОСОБА_7 , під час якого потерпілий у присутності понятих показав та розповів, як 28 жовтня 2018 року приблизно о 20 год. на території кафе-бару "Млин", що м.Радивилові, під час конфлікту, який виник між ним та ОСОБА_3 , останній спричинив йому тілесні ушкодження , зокрема на статисті показав куди і яким чином йому було нанесено удари кулаком руки ОСОБА_3 , зокрема в область носа, обличчя /а.п.135-139 т.1/.

Як вбачається з висновку експерта № 194/187 від 23 листопада 2018 року, відповідно до записів наданої медичної довідки у гр. ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження "Перелом кісток носа зі зміщенням". Вказані вище тілесні ушкодження виникли від однієї дії тупого(их) предмету(ів), могли утворитись від удару рукою та (чи) ногою, лобом (чи наслідок дії іншого тупого предмета) можливо в термін зазначений в ухвалі і які, згідно п.2.3.3. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень" (Наказ № 6 МОЗ України від 17.01.95р.) відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Загалом, локалізація та механізм виникнення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_7 може відповідати механізмові, на які вказують потерпілий та ОСОБА_9 під час проведення слідчих дій: "…зненацька наніс чоловікові один удар кулаком правої руки в область носа… зненацька для мене наніс мені один удар кулаком правої руки в область носа…"/а.п.143-144 т.1/.

Допитавши потерпілого ОСОБА_7 та свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження, з`ясувавши інші питання, що вирішуються при ухваленні вироку, суд вважає доведеним у ході судового розгляду винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, а саме в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до ст. 65 Кримінального кодексу України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставини, які пом`якшують і обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 є кримінальним проступком.

Обираючи покарання ОСОБА_3 , суд бере до уваги обставини, передбачені ст. ст. 66,67 КК України, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є те, що він раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності .

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Згідно довідки про судимість, ОСОБА_5 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався /а.п. 186 т.1/.

Відповідно до характеристики, виданої Крупецькою сільською радою Радивилівського району Рівненської області №2755 від 19.11.2018 року ОСОБА_5 за час проживання на території сільської ради зарекомендував себе задовільно, ніяких аморальних вчинків не скоював, громадського порядку не порушував. Скарг від населення та членів сім`ї на його особу не надходило. У зловживанні спиртних напоїв не помічений. Сільська рада претензій до його особи не має. Депутатом сільської ради не обирався. / а.п.182 т.1/.

З довідки виданої Крупецькою сільською радою Радивилівського району Рівненської області № 2754 від 19.11.2018 року вбачається, що ОСОБА_5 , що дійсно проживає в АДРЕСА_1 і його сім`я складається з таких осіб: ОСОБА_18 - 1959 р.н. батько; ОСОБА_19 , 1966 р.н. мати; ОСОБА_20 - 1985 р.н. сестра; ОСОБА_21 - 2008 року народження племінник /а.п.183 т.1/.

Згідно довідки Радивилівської районної лікарні Рівненської області № 1200 від 15.11.2018 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває /а.п.185 т.1/.

Відповідно до висновку досудової доповіді, складеного Радивилівським районним сектором філії Державної установи "Центр пробації" у Рівненській області вбачається, що враховуючи інформацію, що характеризує особистість ОСОБА_3 та його спосіб життя, історію правопорушення, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб). У разі, можливості звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладення на нього обов`язку, передбаченого ч.2 ст. 76 КК України, а саме не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації /а.п.61-64 т.1/.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також відсутність обтяжуючих покарання обставин, позитивну характеристику обвинуваченого, а також враховуючи те, що на сьогодні обвинувачений працевлаштований, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому у виді штрафу.

Щодо заявленого потерпілим ОСОБА_7 цивільного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведенності підстав і розміру позову, задовільняє цивільний позов повністю, або частково чи відмовляє в ньому.

Потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про відшкодування обвинуваченим ОСОБА_3 на його користь моральної шкоди в розмірі 50 000 гривень, який він обгрунтовує тим, що в результаті злочинних дій ОСОБА_3 було спричинено тілесні ушкодження, він зазнав фізичного болю і страждань. На певний період часу був позбавлений нормального відпочинку і роботи. Тривалий час знаходився в постійному нервовому напруженні, не міг прийти до нормального способу життя. З побитим обличчям і переламаним носом, був позбавлений можливості появлятися в громадських місцях, вести нормальний спосіб життя. Його переслідувати головні болі, потерпілий змушений був постійно вживати заспокійливі препарати, що також відбилось на його самопочутті, здоров`ї та роботі, так як його робота постійно пов`язана з керуванням транспортним засобом. З цього приводу потерпілий неодноразово звертався в медичні заклади з погіршенням стану здоров`я і перебував на стаціонарному лікуванні з 3 квітня 2019 року по 15 квітня 2019 року і на його думку це все пов`язано з даним конфліктом, про що підтверджує відповідними документами. Крім того, цивільний позивач (потерпілий) зазначив, що ОСОБА_5 на даний час в нього навіть вибачення не попросив, що також його пригнічує і створює для нього постійний дискомфорт в повсякденному житті. Виходячи з меж розумного, ОСОБА_7 вважає, що розмір моральної шкоди завданої йому особисто становить 50 000 грн., яку просить стягнути.

Під час розгляду справи в суді, потерпілий (позивач) ОСОБА_7 позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених у позові, наполягає на їх задоволенні.
Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).
Відшкодування шкоди - один з найважливіших інститутів сучасної правової науки. У законодавстві України передбачено два види шкоди, що підлягає відшкодуванню - шкоду матеріальну і шкоду моральну.
Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України). Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Норми ст. 23 ЦК України вказують на те, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

У відповідності до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, на що вказує й постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди".
За роз`ясненнями вищезазначеної постанови Пленуму Верховного суду України, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю, розмір відшкодування якої визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо), з урахуванням стану здоров"я потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності, виваженості та справедливості.
Тому, враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, заслухавши показання потерпілого ( цивільного позивача) та його представника, дослідивши докази в даному кримінальному провадженні, а також медичні доекументи долучені до позовної заяви , судом встановлено наявність безпосереднього причинного зв`язку між протиправними діями обвинуваченого (відповідача) і шкодою, заподіяною потерпілому (позивачу) та наявністю вини відповідача у заподіянні цієї шкоди. Суд враховує те, що потерпілому дійсно була заподіяна моральна шкода, яка виразилась у душевних та фізичних стражданнях, короткочасному розладу здоров`я, обвинувачений не попросив вибачення у потерпілого та не розкаявся. Однак аналізуючи докази, долучені до позовної заяви, зокрема медичні документи з приводу лікування потерпілого за період з 03.04.2019 року по 15.04.2019 року, суд не вбачає, що дані медичні документи підтверджують лікування потерпілого саме з приводу отриманих в межах даного обвинувачення тілесних ушкоджень, і що саме ці захворювання тісно пов`язані з спричиненими йому тілесними ушкодженнями. Таких доказів суду не надано. Тому, з врахуванням вимог розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з обвинуваченого (цивільного відповідача) підлягають задоволенню частково і суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого (цивільного відповідача) 5 (п`ять) тисяч гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Згідно обвинувального акта заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Судові витрати та речові докази по справі відсутні.
На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 12, 50, 65, 66, 67, 70 Кримінального кодексу України, ст. ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, керуючись ст.ст. 23, 24, 373- 374, 376, 377, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1500 ( одна тисяча п`ятсот) гривень .

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_7 , жителя АДРЕСА_3 моральну шкоду в розмірі 5 ( п`ять)тисяч гривень.

Вирок може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через Демидівський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1