Справа № 570/2176/20
номер провадження 1-в/570/303/2020
У Х В А Л А
іменем України
09 липня 2020 року м.Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи

виконання покарань ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області подання адміністрації Державної установи "Городоцький виправний центру (№131)" та спостережної комісії при Рівненській районній державній адміністрації Рівненської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 12.10.2009 Апеляційним судом АР Крим за ст. 115 ч. 2, п.п.1, 6, 12, 13; 187 ч. 4; 70 КК України на 14 років позбавлення волі. 26.01.2016 Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області в строк відбування покарання зараховано строк переднього ув`язнення період з 18.01.2009 по 11.03.2010 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. 24.05.2018 року ухвалою Миколаївським районним судом Львівської області замінено на обмеження волі невідбуту частину строку покарання, 03 роки 06 місяців 06 днів,

в с т а н о в и в:
У зазначеному поданні вказано про нявність підстав, визначених ст. 81 КК України, для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор подання не підтримав, вважає передчасним висновок про доведення засудженим свого виправлення. Просив відмовити у задоволенні вказаного подання.

Представник установи виконання покарань подання підтримав, просив звільнити засудженого від відбування покарання умовно-достроково.
Заслухавши міркування учасників судового розгляду, пояснення засудженого, дослідивши подання та додані документи, матеріали особової справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно положень ч. 1 ст. 74 КК України, звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та, як в данному випадку, після фактичного відбуття засудженим дві третіх строку покарання, призначеного за умисний тяжкий злочин.

Із матеріалів доданих до клопотання встановлено, що початок строку відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , призначеного згідно зазначеного вироку 12.10.2009 Апеляційним судом АР Крим - 18.01.2009 р., кінець строку - 26.10.2021 р., 2/3 строку - 27.03.2017 р. На даний час невідбута частина покарання становить 01 рік 03 місяці і сімнадцять днів обмеження волі.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не за час, що безпосередньо передує розгляду клопотання.

Із матеріалів доданих до подання встановлено, що засуджений з 25.06.2018 року відбуває покарання в Державній установі "Городоцький виправний центр (№131)". До вказаного виправного центру ОСОБА_5 був направлений у зв`язку із заміною 24.05.2018 року ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області невідбутої чатини покарання більш м`яким. Із характеристики засудженого вбачається, що за час відбування покарання у вказаному виправному центрі він у 2019 році отримав два стягнення, а лише в квітні 2020 року отримав подяку за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Наявність лише одного заохочення у виді подяки за останні три роки не дозволяє суду визнати, що засуджений став на шлях виправлення. Також із протоколу №6 від 28.03.2017 року засідання комісії Білозерської виправної колонії (№ 105) свідчить, що засуджений не став на шлях виправлення та не заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким. Із того ж самого протоколу №6 від 28.03.2017 року засідання комісії Білозерської виправної колонії (№ 105) свідчить, що засуджений не став на шлях виправлення та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України.
Наявність у засудженого ОСОБА_5 , заохочення свідчить не про доведення засудженим свого виправлення, а підтверджують належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання. Його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання. Кількість та види стягнень застосованих до засудженого за час відбування покарання вказують про поведінку засудженого протягом інших періодів.

Наведене вказує про помилковість доводів у вказаних у поданні про наявність підстав для застосування до засудженого ОСОБА_5 положень статті 81 КК України про умовно-дострокове звільнення.

Статтею 81 КК України визначено право суду, а не покладається на нього обов`язок, щодо умовно-дострокового звільнення засуджених від відбування покарання. При вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд також враховує призначений вироком суду вид та строк покарання, тривалість невідбутого строку покарання.

Із урахуванням встановлених обставин, подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 не підлягає до задоволення.

При прийнятті такого рішення суд враховує також і те, що ОСОБА_5 відбуває покарання за вчинення особливо тяжких насильницьких злочинів. Призначене покарання, як захід примусу застосовано від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину та полягає в передбаченому законом порядку позбавленні чи обмеженні прав і свобод засудженого.

Через дотримання засад призначення покарання реалізуються принципи справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Керуючись ст. 74, 81 КК України, ст.ст. 537, 539, 369, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
В задоволенні подання адміністрації Державної установи "Городоцький виправний центр (№131)" та спостережної комісії при Рівненській районній державній адміністрації Рівненської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_5 відмовити.

На ухвалу суду протягом семи діб з дня її оголошення прокурор, засуджений вправі подати апеляції до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області. Оскарження ухвали суду прокурором зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1