Справа № 278/2112/20
В И Р О К
Іменем України

15 вересня 2020 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки, зареєстрованої та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, із вищою освітою, непрацюючої, заміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину, не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК),

в с т а н о в и в:

9 січня 2020 року близько 19 години ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем "SKODA OKTAVIA", реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", рухаючись по 150 км автодороги "Київ Чоп" у напрямку м. Києва, поблизу с. Кам`янка Житомирського району та області, в порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 б), 11.3, 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями), проявила неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час вибору швидкості не врахувала дорожню обстановку, внаслідок чого не змогла постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, виїхала на зустрічну смугу руху, де передньою правою частиною керованого нею автомобіля здійснила зіткнення з передньою лівою частиною автомобіля "Daewoo Nubira", реєстраційний номер " НОМЕР_2 ", під керуванням ОСОБА_5 , який рухався в зустрічному напрямку.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля "Daewoo Nubira" ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді закритого перелому зовнішньої кістки правої гомілки зі зміщенням та пошкодженням дистального міжгомілкового з`єднання та множинні переломи кісток правої стопи.
Обвинувачена ОСОБА_4 вину в інкримінованому діянні визнала повністю, підтвердила вищенаведені обставини, показала, що не врахувала ожеледицю, і коли її автомобіль почало зносити вправо, вона намагалась його вирівняти та прийняла вліво, внаслідок чого виїхала на смугу зустрічного руху та здійснила зіткнення з автомобілем потерпілого. У вчиненому кається, просить пробачення у потерпілого, не змогла відшкодувати потерпілому завдану шкоду через відсутність його контактів та запроваджений карантин.
Беручи до уваги, що фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорювалися, суд на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) визнав їх встановленими в судовому засіданні та вважав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням доказів, що характеризують її особу.
Таким чином суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного діяння доведена, і кваліфікує його за ч. 1 ст. 286 КК як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК, є неумисним нетяжким злочином проти безпеки руху, внаслідок якого було заподіяно шкоду здоров`ю потерпілому.
Обвинувачена ОСОБА_4 не судима, непрацевлаштована, заміжня, має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують їй покарання, не встановлено.
Враховуючи наведене, обставини вчиненого діяння, відсутність обтяжуючих та наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, позицію державного обвинувача, потерпілого, який на суворості покарання не наполягав, суд з урахуванням особи обвинуваченої ОСОБА_4 (зокрема, наявності чотирьохрічної дитини та відсутності офіційного працевлаштування), а отже, неможливості призначення таких покарань як виправні роботи або обмеження волі, суворості покарання у виді арешту, а тому призначає обвинуваченій покарання у виді штрафу в розмірі, визначеному санкцією статті в редакції, чинній на момент вчинення діяння.
Зважаючи на те, що обвинувачена під час вчинення кримінального правопорушення не перебувала у стані алкогольного сп`яніння, а також те, що для забезпечення себе та здійснення належного утримання малолітньої дитини їй необхідне посвідчення водія, суд вважає за недоцільне призначати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Потерпілим заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченої 1500 грн. витрат на лікування потерпілого, 49 972 грн. матеріальної шкоди, завданої пошкодженням його автомобіля, 4 500 грн. витрат на проведення експертизи, 42 885 грн. втраченого заробітку потерпілого внаслідок втрати працездатності, 1905 грн. витрат потерпілого на прибуття до місця проведення досудового розслідування та 200 000 грн. моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я та пошкодженням майна. На підтвердження позовних вимог потерпілим та його представником надано суду копії листків непрацездатності (а.с. 29-34), відповідно до яких ОСОБА_5 звільнений від роботи з 9.01.2020 по 17.06.2020; висновок мультизрізової комп`ютерної томографії від 10.01.2020 (а.с. 35); виписку з медичної карти стаціонарного хворого № 308 (а.с. 36), відповідно до якої потерпілий знаходився у стаціонарі 2 дні; виписку із медичної карти стаціонарного хворого та розрахунок вартості ліжко-днів (а.с. 37-38), відповідно до яких потерпілий перебував у стаціонарі КНП «Шепетівська ЦРЛ» з 10.01.2020 по 22.01.2020, витрати на лікування становили 7071,79 грн.; довідку про заробітну плату потерпілого за вересень 2019 лютий 2020, яка становила 51462,48 грн.; рахунок на оплату перев`язочних матеріалів на суму 1500 грн. (а.с. 40); фіскальні чеки про витрати на пальне на загальну суму 1779,3 грн. (а.с. 41); акт прийому-передачі виконаної роботи з проведення автотоварознавчої експертизи від 23.06.2020 та квитанцію про сплату 4500 грн. витрат на проведення цієї експертизи (а.с. 42, 46, 47); договору купівлі-продажу майнових прав від 19.02.2018 (а.с. 43-45), відповідно до якого ОСОБА_7 придбала права на квартиру; висновок автотоварознавчої експертизи № 2503, відповідно до якого матеріальна шкода, завдана пошкодженням автомобіля потерпілого, становить 63102,67 коп.
Розглянувши цивільний позов, суд виходить із наступного. Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 337 КПК судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Оскільки вимоги про стягнення з обвинуваченого 49 972 грн. матеріальної шкоди, завданої пошкодженням його автомобіля, виходять за межі висунутого ОСОБА_4 обвинувачення (вона не обвинувачується у заподіянні майнової шкоди), ці позовні вимоги підлягають залишенню без розгляду, рівно як і вимоги про стягнення витрат на проведення автотоварознавчої експертизи. Крім того, оскільки потерпілим та його представником не виокремлено, який розмір моральної шкоди заподіяно ушкодженням здоров`ю потерпілого (тобто злочином), а який пошкодженням його майна (діянням, що виходить за межі обвинувачення), а суд, виходячи із загальної засади кримінального провадження змагальності, відповідно до якої сторони самостійно обстоюють свої правові позиції, права, свободи і законні інтереси (ч. 1 ст. 22 КПК), позбавлений можливості за позивача визначати розмір позовних вимог, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди також підлягає залишенню без розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 1195 Цивільного кодексу України (далі ЦК) фізична особа, яка завдала шкоди ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. При цьому розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності загальної працездатності (ч. 1 ст. 1197 ЦК). Ступінь втрати працездатності визначається відповідним або висновком медико-соціальної комісії, або висновком експерта. Проте потерпілим та його представником не надано суду таких висновків, що позбавляє суд визначити ступінь втрати потерпілим працездатності і розмір втраченого ним заробітку, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Разом з цим, суд вважає обґрунтованими вимоги потерпілого про стягнення додаткових витрат на придбання перев`язочних матеріалів, а тому задовольняє їх в повному обсязі. Оскільки потерпілим не доведено, що придбане згідно чеків паливо було витрачено ним саме на прибуття до органу досудового розслідування (жодних доказів щодо цього не надано), суд відмовляє в задоволенні й цих вимог.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченої.
Арешт, накладений на автомобіль потерпілого "Део Нубіра", реєстраційний номер " НОМЕР_2 ", а також на автомобіль "Шкода Октавія", реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", на підставі ст. 174 КПК підлягає скасуванню, а вказані транспортні засоби підлягають поверненню власникам.
Підстав для обрання відносно обвинуваченої запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісім тисяч п`ятсот гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 6219 (шість тисяч двісті дев`ятнадцять) грн. 79 коп. судових витрат на залучення експертів при проведенні експертиз.
Цивільний позов потерпілого задовольнити частково. Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_5 1500 грн. додаткових витрат на придбання перев`язочних матеріалів. В задоволенні позовних вимог про стягнення 42 885 грн. втраченого заробітку потерпілого внаслідок втрати працездатності, 1905 грн. витрат потерпілого на прибуття до місця проведення досудового розслідування відмовити за безпідставністю. Позовні вимоги про стягнення з обвинуваченого 49 972 грн. майнової шкоди, завданої пошкодженням його автомобіля, 4 500 грн. витрат на проведення експертизи, а також 200000 грн. моральної шкоди залишити без розгляду.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 28.01.2020 на автомобіль марки "Део Нубіра", реєстраційний номер " НОМЕР_2 ", скасувати, а вказаний автомобіль повернути власнику.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 15.01.2020 на автомобіль марки "Шкода Октавія", реєстраційний номер " НОМЕР_1 " скасувати, а вказаний автомобіль повернути власнику.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Потерпілий та його представник мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1