ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1719/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" листопада 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000484 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, з угодою про визнання винуватості -

ВСТАНОВИВ:
До Дарницького районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, з угодою про визнання винуватості.

Прокурор, думку якого підтримали захисник та обвинувачений, в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та ухвалити вирок на підставі вказаної угоди.

Вислухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості, суд приходить до висновку про її невідповідність вимогам КПК України та КК України, виходячи з наступного.

Так, з матеріалів судового провадження вбачається, що 29.09.2020 р. між прокурором Київської міської прокуратури та обвинуваченим за участі захисника було укладено угоду про визнання винуватості.

Положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України передбачено випадки для відмови судом в затвердженні угоди, зокрема якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, умови угоди не відповідають інтересам суспільства .

З наданих до суду матеріалів вбачається, що вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01.06.2018 року ОСОБА_5 засуджено за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України та встановленням іспитового строку тривалістю 2 року.

При цьому відповідно до полжень ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений звільняється судом від призначеного йому покарання, якщо він виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення.

Згідно даних обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачуєтсья у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, вчиненого у серпні 2018 року, тобто в період іспитового строку.

Не зважаючи на вказаний факт ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.06.2020 року ОСОБА_5 було звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01.06.2018 року.
При цьому стороною обвинувачення не подано відповідних відомостей щодо результатів оскарження даної ухвали в апеляційному порядку або наслідків розгляду заяви про перегляд цієї ухвали за нововиявленими обставинами.
З урахуванням викладеного суд вважає, що прийняття рішення про призначення покарання, визначеного в угоді про визнання винуватості є передчасним та може призвести до порушення принципу невідворотності покарання.
Таким чином, суд приходить до висновку про невідповідність угоди вимогам діючого законодавства, що відповідно до вимог ч. 7 ст. 474 КПК України є підставою для відмови у її затвердженні.

З урахуванням того, що угоду досягнуто під час досудового розслідування, суд вважає, що на підставі абз. 2 ч. 7 ст. 474 КПК України досудове розслідування має бути продовжено в загальному порядку, у зв`язку з чим кримінальне провадження підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст. ст. 314, 468-474 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України ОСОБА_5 , а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000484 повернути прокурору для продовження досудового розслідування у загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя