ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/160/21 Справа № 204/187/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2021 року, у кримінальному провадженні № 0000022 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_6
в режимі відеоконференції
захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:
За ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2021 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14.30 години 11 березня 2021 року з визначенням застави в розмірі 181 600 гривень.
Слідчий суддя встановив, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
В апеляції:
- захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , або обрати відносно останнього більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.
В обґрунтування вказує, що прокурором не було надано належних доказів того, що взагалі є умисні дії ОСОБА_6 , які виразилися у вчиненні інкримінованого йому злочину, а тому взагалі відсутній склад злочину, який інкримінується останньому, так як підозра не обґрунтована.
Також захисник зазначає про те, що прокурором не доведена наявність заявлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Заслухавши сторони кримінального провадження, підозрюваного та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, а доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.
За матеріалами долученими до клопотання, 11 січня 2021 року до ЄРДР за № 0000022 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
13 січня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
З наданих матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується, зокрема: протоколом огляду місця події; протоколами обшуків; показаннями потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом огляду CD-R диску, на якому знаходиться відеозапис з камер відеоспостереження розташованих у приміщенні ломбарду; показаннями свідка ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_10 ; показаннями свідка ОСОБА_11 ; показаннями свідка ОСОБА_12 ; протоколами пред`явлення речей для впізнання, в ході яких потерпілий ОСОБА_9 впізнав майно, яке йому належить, а також іншими матеріалами, долученими до клопотання слідчого, які вказують на високу ймовірність причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого йому злочину.
Перевіряючи доводи апеляції на наявність ризиків, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України, зважає на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та який відносяться до категорії тяжких злочинів і за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років позбавленням волі, а тому, враховуючи, що ОСОБА_6 раніше був засуджений, схильний до вчинення злочинів, не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи та доведеного джерела доходу, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення покарання або вчинити інше кримінальне правопорушення.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
За наведених обставин, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Колегія суддів також погоджується з висновком слідчого судді, щодо необхідності визначення ОСОБА_6 застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 181 600 гривень, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, та застава в меншому в розмірі не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Що стосується доводів апеляційної скарги захисника щодо відсутності доказів причетності ОСОБА_6 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, то вони зводяться до вирішення питань доведеності чи недоведеності вини останнього в інкримінованому злочині, які вирішуються судом першої інстанції при ухваленні вироку, і в даному провадженні ці питання не розглядаються.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, застосований запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, тому апеляційний суд прийшов висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та не підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2021 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарження не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3