Справа № 991/6810/20
Провадження1-кс/991/6998/20
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2020 року м.Київ

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , представників особи, в інтересах якої подана скарга - адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_4 , подану в інтересах ОСОБА_5 , на рішення прокурора п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 03.08.2020 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000209 від 24.03.2017,

ВСТАНОВИЛА:

13.08.2020 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , подана в інтересах ОСОБА_5 , на рішення прокурора п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 03.08.2020 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000209 від 24.03.2017.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.08.2020 скарга визначена на розгляд слідчій судді ОСОБА_1 .

Ухвалою від 13.08.2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено до судового розгляду.

Вимоги скарги обґрунтовані наступним. Детективами НАБУ проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000209 від 24.03.2017 в межах якого 08.08.2020 щодо ОСОБА_5 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України.
Постановою прокурора п`ятого відділу управління процесуального керівництва підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 03.08.2020 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000209 від 24.03.2017 зупинено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з необхідністю виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва.

1.Захисник ОСОБА_4 постанову вважає незаконною з огляду на те, що на момент її винесення у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 не набув статусу підозрюваного. Зокрема, письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, було складено 08.08.2019, однак не було вручено в день його складання особисто ОСОБА_5 , у зв`язку з невстановленим його місцезнаходженням.

Складене повідомлення про підозру було направлено ОСОБА_5 поштовим зв`язком на адресу його місця реєстрації, що підтверджується відомостями реєстру відправки простих та рекомендованих листів № 151 від 09.08.2019 року, а також журналу вихідних документів.

Захисник наголосила, що з вказаних відомостей вбачається, що направлення повідомлення про підозру було здійснено поштовим зв`язком лише 09.08.2019 року, тобто на наступний день після його складення, що свідчить про порушення вимог ч. 1 ст. 278 КК України. Разом з тим, 08.08.2019 детектив вручив повідомлення про підозру ОСОБА_7 , яка згідно наявної розписки є головою квартального комітету. Зазначене не відповідає дійсності, так як вказаного квартального комітету створено не було. Повідомлення про підозру вручено особі, яка не була уповноважена його отримувати. Крім того, ОСОБА_7 на адвокатський запит повідомила, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 не передавала.

Із зазначених підстав захисник вважає, що постанова про зупинення досудового розслідування є незаконною, так як може бути винесена лише після повідомлення про підозру, відповідно до ч. 1 ст. 280 КПК України.

2.Постанова про зупинення досудового розслідування від 03.08.2020 не містить переліку процесуальних дій, для виконання яких направляється запит про міжнародну допомогу, відсутній зв`язок між розслідуванням та запитами.

Крім того, на думку захисника, виконання процесуальних дій в межах міжнародного співробітництва не може бути підставою для зупинення досудового розслідування, оскільки ініційовані процесуальні дії спрямовані на отримання (збір) доказів щодо фактів (епізодів), по яких у кримінальному провадженні жодній особі про підозру не повідомлялось.

3.Постанова про зупинення досудового розслідування всупереч вимогам п. 2 ст. 110 КПК України не містить жодних відомостей щодо обсягу правової допомоги, який має на меті отримати орган досудового розслідування, які слідчі та процесуальні дії необхідно провести на території іноземних держав і як виконання цих запитів може вплинути на повноту з`ясування обставин, передбачених ст. 91 КПК України.

4.Захисник посилається на надмірну тривалість досудового розслідування та винесення постанови про зупинення досудового розслідування за п`ять днів до закінчення максимального строку досудового розслідування.

5.Посилається на невідповідність мотивувальної та резолютивної частин постанови від 03.08.2020. Зокрема, в резолютивній частині постанови прокурор посилається на п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України як на підставу зупинення кримінального провадження. Однак, вказаною нормою не передбачено підстав для зупинення досудового розслідування, а визначено підстави для закриття кримінального провадження.

Захисники скаргу підтримали із підстав, зазначених в ній, та просили її задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 50). 14.08.2020 до суду надіслав письмові заперечення на скаргу, в яких зазначив таке. Прокурор є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку особам, що не мають на те законних повноважень, забороняється відповідно до вимог ст. 36 КПК України. Досудове розслідування, згідно з положеннями ч. 4 ст. 280 КПК України, зупиняється, в тому числі, вмотивованою постановою прокурора. У зв`язку із необхідністю виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва досудове розслідування у кримінальному провадження зупинено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України.

Прокурор у запереченнях на скаргу зауважив, що оскаржувана постанова винесена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України у зв`язку з необхідністю виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва. Відомості про прийняте рішення внесені до ЄРДР.

Під час досудового розслідування до компетентних органів іноземних держав направлені запити про міжнародну правову допомогу у кримінальному провадженні № 0000209 від 24.03.2017, а саме 12.03.2018 та 31.03.2020 до Британських Віргінських Островів, 26.03.2018 до Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, 20.04.2020 до Республіки Ірландія, 02.12.2019 до Республіки Австрія, 31.03.2020 до Республіки Кіпр. На даний час сказані запити компетентними органами не виконані.

Зазначив, що в резолютивній частині постанови прокурором допущено технічну описку, замість ст. 280 КПК України зазначено ст. 284 КПК України. Разом з тим, постанова, її зміст та висновки відповідають рішенню, передбаченому ст. 280 КПК України. Окрім цього, зазначене рішення відображено в Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

Прокурор у запереченнях на скаргу зазначив, що оскаржувана постанова є обґрунтованою, мотивованою, відповідає вимогам КПК України, а тому підстав для її скасування немає, у зв`язку з чим у задоволенні скарги просив відмовити.

Заслухавши сторону захисту, дослідивши матеріали скарги слідча суддя дійшла таких висновків.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора визначений главою 26 Кримінального процесуального кодексу України параграф 1, статті 303308.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування визначений ст. 306 КПК України. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, розглядаються слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням відповідних положень глави 26 цього Кодексу. За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора слідчий суддя постановляє ухвалу, передбачену ч. 2 ст. 307 КПК України.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Адвокат ОСОБА_4 як захисник підозрюваного ОСОБА_5 є особою, яка має право на оскарження постанови прокурора про зупинення досудового розслідування (а.с. 45-46).

На основі наданих захисником і прокурором матеріалів кримінального провадження встановлено,що детективами НАБУ проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000209 від 24.03.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України за фактом можливого зловживання службовим становищем службовими особами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг при розробленні порядку розрахунку прогнозованої оптової ринкової ціни електричної енергії, який затверджений постановою НКРЕКП №289 від 03.03.2016.
03.08.2020 прокурор п`ятого відділу управління процесуального керівництва підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 виніс постанову про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000209 від 24.03.2017. У постанові зазначено, що досудове розслідування зупинене у зв`язку із наявною необхідністю виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва (а.с. 8-9).

Адвокат ОСОБА_4 у скарзі послалась на те, що повідомлення про підозру не було вручене ОСОБА_5 у передбаченому ст. 111, 135, 136, 278 КПК України порядку і тому останній не набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні №0000209 від 24.03.2017. У зв`язку із цим вважає, що для прийняття оскаржуваної постанови не було передбачених КПК України правових підстав.
Підстави, порядок та умови зупинення досудового розслідування передбачені Главою 23 КПК України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі якщо наявна необхідність виконання процесуальних дій в межах міжнародного співробітництва.

Отже, можливість зупинення досудового розслідування, у тому числі, у зв`язку із необхідністю виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва, передбачена лише після повідомлення особі про підозру, порядок якого визначено ст. 276-278 КПК України, та набуття нею процесуального статусу підозрюваного у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є, зокрема, особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Згідно з ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається у день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Такий спосіб вручення повідомлення про підозру, передбачає, що особа, якій такий документ адресувався, зможе дізнатися про його надходження з усіх доступних джерел, а не тільки від правоохоронних органів чи суду.

Слідчою суддею встановлено, що 08.08.2019 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України, у спосіб, передбачений главою 6 КПК України «Повідомлення», а саме, за ч. 2 ст. 135 КПК України, шляхом вручення за місцем проживання - голові квартального комітету селища Мишоловка (у склад якого входить вул. Весняна м. Києва), що підтверджується розпискою про отримання повідомлення про підозру голови квартального комітету ОСОБА_7 від 08.08.2019 (а.с. 68).

Вручення повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 08.08.2019 саме таким способом обумовлене його відсутністю за місцем постійного проживання станом на 08.08.2019. Даний факт відсутності також не заперечували у судовому засіданні захисники. Виходячи з викладеного, вручення повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 08.08.2019 у спосіб, передбачений главою 6 КПК України «Повідомлення», є виправданим.

Доводи захисників про те, що квартальний комітет не є житлово-експлуатаційною організацією в розумінні ст. 135 КПК України спростовується таким.

Відповідно до ст. 24 Житлового кодексу УРСР, чинного на даний момент, для експлуатації державного і громадського житлового фонду створюються житлово-експлуатаційні організації, діяльність яких здійснюється на основі господарського розрахунку. Житловий фонд включає , в тому числі, жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать колгоспам та іншим кооперативним організаціям, їх об`єднанням, профспілковим та іншим громадським організаціям (громадський житловий фонд) (п. 2 ч. 2 ст. 4 Житлового кодексу УРСР).

Орган самоорганізації населення - представницький орган, обраний жителями села, селища, міста або їх окремої частини для самостійного вирішення питань місцевого значення. Органами самоорганізації населення є будинкові, вуличні, квартальні комітети, комітети мікрорайонів, комітети районів у містах, сільські, селищні комітети (ст. 2, 3 Закону України «Про органи самоорганізації населення»).

Органу самоорганізації населення у межах території його діяльності під час його утворення можуть надаватися повноваження, зокрема , здійснювати контроль за якістю надаваних громадянам, які проживають у жилих будинках на території діяльності органу самоорганізації населення, житлово-комунальних послуг та за якістю проведених у зазначених жилих будинках ремонтних робіт, відповідно до п. 6 ст. 14 зазначеного Закону.

Отже, квартальним комітетом як житлово-експлуатаційною організацією надаються послуги з утримання споруд, обслуговування прибудинкової території, як того вимагає ст. 24 Житлового кодексу УРСР.

Окрім цього, слідча суддя відхиляє посилання сторони захисту на те, що квартальний комітет, зазначений у розписці від 08.08.2019 (а.с. 68), не створювався з огляду на таке.

Положеннями ч. 1 ст. 9, ст. 13 Закону України «Про органи самоорганізації населення» зазначено, що дозвіл на створення органу самоорганізації населення надається сільською, селищною, міською, районною у місті (у разі її створення) радою, реєстрація органу самоорганізації населення здійснюється виконавчим комітетом відповідної ради.

У розписці від 08.08.2019 про отримання повідомлення про підозру ОСОБА_5 зазначено, що ОСОБА_8 є головою квартального комітету селища Мишоловка, у склад якого входить будинок 3 по вул. Весняній м. Києва (а.с. 68). В скарзі та доданих до неї матеріалах міститься лист заступника директора Департаменту суспільних комунікацій виконавчого органу Київської міської ради, в якому зазначено, що вулиця Весняна в Голосіївському районі міста Києва не відноситься до території діяльності легалізованих у встановленому порядку органів самоорганізації населення (а.с. 35). Разом з тим, в наданих матеріалах відсутня інформація, яка б спростовувала існування квартального комітету селища Мишоловка станом на 08.08.2019 року чи встановлювала наявність іншої житлово-експлуатаційної організації, якій було б можливо вручити повідомлення про підозру для передачі в порядку, передбаченому ч.2 ст. 135 КПК України.

Окрім цього, у слідчої судді є підстави вважати, що особисто ОСОБА_5 не було вручено повідомлення про підозру від 08.08.2020 через відсутність відомостей про адресу його фактичного місцезнаходження на дату складання такого повідомлення, що підтверджується повідомленням ОСОБА_7 про відсутність ОСОБА_5 за місцем проживання та реєстрації (а.с. 42).

Виходячи з викладеного, підстави вважати, що ОСОБА_5 08.08.2019 не було вручено повідомлення про підозру відповідно до ч. 2 ст. 135 КПК України відсутні.

Окрім цього, реєстр НАБУ відправки простих та рекомендованих листів через ПАТ «Укрпошта» № 151 від 09.08.2019, на який посилається адвокат ОСОБА_4 в скарзі, не спростовує факту направлення і вручення повідомлення про підозру ОСОБА_5 саме 08.08.2019 (а.с. 27-31).
Таким чином, слідча суддя відхиляє доводи адвоката відносно того, що постанова прокурора про зупинення досудового розслідування від 03.08.2020 суперечить вимогам процесуального закону, з тих підстав, що винесена прокурором у кримінальному провадженні, в якому відсутня підозрювана особа, оскільки доводи адвоката не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи. Окрім того слідча суддя звертає увагу, що правом на оскарження рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування, передбаченим п.2) ч.1 ст. 303 КПК України наділене вичерпне коло осіб, серед яких, зокрема, підозрюваний, його захисник чи законний представник. Набуття особою процесуального статусу підозрюваного визначене нормами ч.1 ст. 42 КПК України. Подання скарги особою, яка не є підозрюваною виключає розгляд скарги, яка на підставі п.1 ч.2 ст. 304 КПК України підлягає поверненню особі, яка її подала.

Правила міжнародного співробітництва під час кримінального провадження передбачені главами 42-46 розділу ІХ КПК України.

Частинами 1, 3 ст. 545 КПК України передбачено, що Офіс Генерального прокурора звертається із запитами про міжнародну правову допомогу у кримінальному провадженні під час досудового розслідування та розглядає відповідні запити іноземних компетентних органів, крім досудового розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України, яке у таких випадках здійснює функції центрального органу України. Офіс Генерального прокурора надсилають до Національного антикорупційного бюро України отримані (надані) у рамках надання міжнародної правової допомоги матеріали, які стосуються фінансових та корупційних кримінальних правопорушень, у вигляді довідки.

Запит про міжнародну правову допомогу, відповідно до загальних засад міжнародного співробітництва, є формою звернення слідчого (детектива), прокурора до компетентних органів іноземних держав про проведення ними процесуальних дій, виконання яких необхідне для досудового розслідування, яке він здійснює. Проведення таких процесуальних дій компетентним органом іноземної держави є елементом міжнародного співробітництва під час кримінального провадження.

Статтями 36, 40 КПК України передбачена процесуальна самостійність прокурора при здійсненні досудового розслідування. Отже, прийняття рішення відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України, визначення кола обставин, які мають бути встановленні органом досудового розслідування у межах міжнародного співробітництва, належить до дискреційних повноважень органу досудового розслідування та не є обставинами, які підлягають оцінці слідчою суддею під час розгляду скарги на рішення про зупинення досудового розслідування з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України.

Відсутність у постанові фактичних відомостей щодо виду, часу, способу та інших даних щодо процесуальних дій, які реалізовуються стороною обвинувачення у межах міжнародного співробітництва, є виправданою з огляду положень ст. 222 КПК України в частині недопустимості розголошення відомостей досудового розслідування.

Однією з умов для прийняття рішення про зупинення досудового розслідування є виконання органом досудового розслідування всіх слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, проведення яких необхідне та можливе на момент прийняття такого рішення.

Оцінюючи дані обставини, слідча суддя виходить із того, що відповідно до норм статей 36, 40, 94 КПК України слідчий та прокурор самостійно, за внутрішнім переконанням визначають, які саме слідчі та процесуальні дії йому належить вчинити для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у тому чи іншому кримінальному провадженні.

Вимоги до змісту та форми постанови слідчого, прокурора наведені у ст. 110 КПК України.

Постанова повинна, зокрема, містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови та мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу (п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України). Оцінивши зміст оскаржуваної постанови про зупинення досудового розслідування, слідча суддя дійшла висновку, що постанова відповідає формальним вимогам, наведеним у ст. 110 КПК України.

Зокрема у постанові міститься посилання на кримінальне провадження щодо підозрюваного ОСОБА_5 , посилання на необхідність виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва та виконання усіх можливих слідчих дій, посилання на положення КПК України, які були підставою винесення постанови - п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України. Слідча суддя відхиляє доводи адвоката щодо невідповідності мотивувальної та резолютивної частин постанови від 03.08.2020 з огляду на допущення прокурором описки. Зазначене підтверджується наявними відомостями із Єдиного реєстру досудових розслідувань, в яких містяться дані про зупинення досудового розслідування на підставі постанови прокурора ОСОБА_6 від 03.08.2020 (а.с. 61).

Враховуючи викладене, слідча суддя не вбачає підстав для скасування постанови прокурора п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 03.08.2020 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000209 від 24.03.2017.
Отже, слідча суддя дійшла висновку, що у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , поданої в інтересах ОСОБА_5 ,слід відмовити.

Керуючись ст. 303, 304, 306, 309, 372 КПК України, слідча суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , поданої в інтересах ОСОБА_5 , на рішення прокурора п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 03.08.2020 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000209 від 24.03.2017, - відмовити.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1