Дата документу 12.01.2021 Справа № 310/7866/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 310/7866/20 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11сс/807/12/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 жовтня 2020 року, якою клопотання дізнавача сектору дізнання Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000725 від 23 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.290 КК України задоволено та накладено арешт на автомобіль ЗAЗ-DAEWOO Т13110 з закріпленими на ньому державними номерними знаками НОМЕР_1 , із забороною права відчуження, розпорядження та користування автомобілем,

за участю прокурора ОСОБА_8

представника власника майна - адвоката ОСОБА_9 - в режимі відеоконференції з Бердянським міськрайонним судом Запорізької області.

Власник майна ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 жовтня 2020 року, якою клопотання дізнавача сектору дізнання Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000725 від 23 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.290 КК України, задоволено та накладено арешт на автомобіль ЗAЗ-DAEWOO Т13110 з закріпленими на ньому державними номерними знаками НОМЕР_1 , із забороною права відчуження, розпорядження та користування автомобілем.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що автомобіль ЗAЗ-DAEWOO Т13110 з закріпленими на ньому державними

номерними знаками НОМЕР_1 відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, постановою дізнавача був визнаний речовим доказом, для його збереження як речового доказу, слідчий суддя вважає за необхідне накласти на нього арешт: із забороною відчуження, розпорядження та користування.

В апеляційній скарзі власник майна ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді в частині заборони права розпорядження та користування зазначеним транспортним засобом.

В обґрунтування своєї скарги апелянт зазначає, що слідчий суддя розглянув клопотання, не маючи жодних доказів щодо його повідомлення належним чином про дату та час розгляду вищезазначеного клопотання слідчого, що в свою чергу вплинуло на його права як володільця майна.

Також з рішення суду взагалі не вбачається, які саме обставини були доведені інспектором сектору дізнання на підтвердження наявності ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, втрати, зникнення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Не повідомлення його як власника майна про дату та час розгляду справи позбавило його можливості повідомити суд про те, що він досить тривалий час є власником даного транспортного засобу, цей автомобіль перебував також у власності його родичів та постійно у встановленому Законом порядок переоформлювався від одного власника на іншого. При цьому, були дотримані всі процедури щодо обов`язкового огляду автомобіля експертом. Крім того, під час даної події автомобіль в ТСЦ був безперешкодно знятий з обліку та одразу ставився на облік і лише під час повторного огляду експертом були виявлені певні недоліки. Таким чином, незрозуміло, з яких міркувань виходив слідчий суддя приймаючи рішення про фактично повне позбавлення його права власності на належне йому майно, оскільки він є добросовісним набувачем зазначеного майна.

Слідчим суддею навіть не було досліджено співмірність втручання держави у мирне володіння майном та взагалі про дотримання справедливого балансу слідчий суддя нічого не зазначив в своєму рішенні.

Згідно з ухвалою слідчого судді та матеріалів провадження, 26 жовтня 2020 року дізнавач - інспектор сектору дізнання Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 звернулася до суду із погодженим прокурором Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_8 клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000725 від 23 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.290 КК України.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого.

Відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.40-1 КПК України, дізнавач уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

З клопотання вбачається що, 23 жовтня 2020 року до Бердянського відділу поліції в Запорізькій області з територіального сервісного центру №2344 регіонального сервісного центру МВС України в Запорізькій області, надійшло повідомлення про те, що під чає переоформлення автомобіля ЗAЗ-DAEWOO Т13110 з закріпленими на ньому державними номерними знаками НОМЕР_1 , було виявлено зміну не заводським способом ідентифікаційного номера (номера кузова) вказаного автомобіля.

23 жовтня 2020 року за вказаним повідомленням (заявою), відповідні відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та в цей день зареєстровані у ньому за №0000725, після чого розпочате розслідування кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України.

23 жовтня 2020 року під час огляду місця події був оглянутий та вилучений автомобіль ЗAЗ-DAEWOO Т13110 з закріпленими на ньому державними номерними знаками НОМЕР_1 .

Допитаний свідок ОСОБА_10 показав, що він працює судовим експертом Запорізького НДЕКЦ. 23 жовтня 2020 року під час переоформлення автомобіля ЗAЗ-DAEWOO Т13110 з закріпленими на ньому державними номерними знаками НОМЕР_1 ним було виявлено зміну не заводським способом ідентифікаційного номера (номера кузова) вказаного автомобіля.

Опитаний ОСОБА_6 пояснив, що з 2015 року він керує автомобілем ЗAЗ-DAEWOO Т13110, державний номер НОМЕР_1 , який належав його дядькові ОСОБА_11 23 жовтня 2020 року він вирішив продати вказаний автомобіль, та при його перевірці в сервісному центрі було виявлено, що номер кузова автомобіля був змінений не заводським способом. Чому так сталося йому не відомо.

Відповідно до висновку експертного дослідження №08/2344/7Д від 23 жовтня 2020 року, первинний заводський ідентифікаційний номер (номера кузова) автомобіля ЗAЗ-DAEWOO Т13110 з закріпленими на ньому державними номерними знаками НОМЕР_1 піддавався зміненню шляхом видалення механічним способом номерної деталі кузова, з подальшим кустарним «вварюванням» аналогічної номерної деталі.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , автомобіль ЗAЗ-DAEWOO Т13110 державні номери НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 .

23 жовтня 2020 року на підставі ст.98 КПК України вилучений автомобіль визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню.

Заслухавши доповідь судді; представника власника майна - адвоката ОСОБА_9 на підтримання апеляційної скарги; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, завдання арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з вимогами ч.ч.2,3 ст.170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до положень ч.2 ст. 173 КПК України, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
На думку колегії суддів, слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні, дотримався вимог, передбачених ст.ст.172, 173 КПК України, дослідив додані до клопотання матеріали кримінального провадження, врахував правову підставу для арешту майна та обставини кримінального провадження.
Як убачається з матеріалів провадження, дізнавач сектору дізнання Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 звернулась до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, в якому зазначила, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи той факт, що в разі встановлення експертизою факту підробки номера кузова автомобіля, автомобіль буде підлягати обов`язковому вилученню, переслідуючи свої корисливі мотиви, щодо транспортного засобу та не бажаючи проведення такої експертизи, а в наступному безпосереднього його дослідження як доказу в суді, вільно володіючи автомобілем, матиме можливість як самостійно, так і за його згодою через будь-яку іншу фізичну або юридичну особу, приховати, відчужити або розпорядитися ним, що в свою чергу унеможливить встановлення місця знаходження автомобіля, вилучення та долучення його до кримінального провадження в якості речового доказу, проведення відповідної експертизи, здійснення подальшого ефективного досудового розслідування та безпосереднього дослідження доказів судом.
Клопотання слідчого містить необхідні для його розгляду відомості, передбачені ст.171 КПК України, а доводи апелянта про протилежне суперечать змісту клопотання.
На підтвердження доводів клопотання дізнавач надав витяг з ЄРДР за №0000725 від 23 жовтня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.290 КК України, та інші документи, якими, на думку органу досудового розслідування, підтверджується необхідність зазначеного арешту.
З наданих суду матеріалів вбачається, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , автомобіль ЗAЗ-DAEWOO Т13110, державний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_6 .

Під чає переоформлення автомобіля ЗAЗ-DAEWOO Т13110 з закріпленими на ньому державними номерними знаками НОМЕР_1 , було виявлено зміну не заводським способом ідентифікаційного номера (номера кузова) вказаного автомобіля.

Відповідно до висновку експертного дослідження №08/2344/7Д від 23 жовтня 2020 року первинний заводський ідентифікаційний номер (номера кузова) автомобіля ЗAЗ-DAEWOO Т13110 з закріпленими на ньому державними номерними знаками НОМЕР_1 піддавався зміненню шляхом видалення механічним способом номерної деталі кузова, з подальшим кустарним «вварюванням» аналогічної номерної деталі.

З огляду на обставини кримінального правопорушення, яке розслідується, та виходячи з матеріалів, доданих до клопотання (на які міститься посилання в ухвалі слідчого судді), є обґрунтовані підстави вважати, що вищевказане вилучене майно зберегло на собі сліди вчиненого правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, отже це майно відповідає критеріям ст.98 КПК України.
Доводи дізнавача у клопотанні про те, що накладення вказаного арешту на даному етапі розслідування необхідне задля забезпечення кримінального провадження, з метою запобігання вказаним у клопотанні ризикам, є переконливими.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що надані слідчому судді матеріали вказують на те, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.290 КК України; потреби досудового розслідування виправдовують втручання у право власності на вилучене майно; без застосування заходів забезпечення кримінального провадження, про які йдеться в клопотанні, неможливо досягти дієвості цього кримінального провадження.
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до положень ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (в т.ч. з метою збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з вимогами цієї статті (абз.2 ч.10), з метою збереження речових доказів може бути накладено арешт і на майно, яке перебуває у власності добросовісного набувача.
Слідчий суддя перевірив наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що вказане у клопотанні майно має доказове значення у даному провадженні і наявні ризики зникнення, пошкодження, втрати цього майна тощо, а доводи апелянта про протилежне спростовуються матеріалами провадження.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі, про те, що вищевказаний арешт накладений безпідставно, є непереконливими.
Те, що клопотання розглянуто у відсутність власника майна ОСОБА_6 , не завадило слідчому судді повно і всебічно з`ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання, та ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
При апеляційному розгляді ОСОБА_6 мав можливість реалізувати всі свої процесуальні права, проте висновки слідчого судді ним не спростовані.
Твердження апелянта про те, що слідчим суддею не було досліджено співмірність втручання держави у мирне володіння майном спростовуються матеріалами справи.

Також є безпідставними посилання апелянта на позбавлення його права власності, оскільки, згідно з вимогами ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою і підстав для її скасування, а відповідно і для задоволення поданої апеляційної скарги, не вбачає.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 жовтня 2020 року, якою клопотання дізнавача сектору дізнання Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000725 від 23 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.290 КК України, задоволено та накладено арешт на автомобіль ЗAЗ-DAEWOO Т13110 з закріпленими на ньому державними номерними знаками НОМЕР_1 , із забороною права відчуження, розпорядження та користування автомобілем, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4