01.09.2020 Провадження № 1-кп/331/498/2020
Єдиний унікальний номер 335/5504/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2020 року колегія суддів Жовтневого районного суду м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ,

обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_14 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ст. 348, ст. 257, ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_16 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_15 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_17 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_18 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_19 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Жовтневого районного суду міста Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_14 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ст. 348, ст. 257, ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_16 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_15 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_17 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_18 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_19 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_14 адвокатом ОСОБА_8 заявлено відвід головуючому по справі судді ОСОБА_1 . В обґрунтування заяви зазначено, що в провадженні судді ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження, в якому в якості захисника бере участь ОСОБА_20 , яка також є потерпілою у даному кримінальному провадженні. Вважає, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_14 , оскільки в неї вже склалися певні стосунки із потерпілою ОСОБА_20 та вона не може бути безсторонньою та неупередженою.

Прокурор ОСОБА_5 вважав заяву про відвід необґрунтованою та просив відмовити в її задоволенні.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, колегія суддів дійшла висновку, що заява про відвід колегії суддів задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Статтею 129 Конституції України закріплено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Положення ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачає, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу.

Якщо у учасника процесу виникли сумніви щодо об`єктивності та неупередженості судді, то у нього, відповідно до наведеного, виникає право заявити судді відвід.
Статтею 75 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сімї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сімї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 80 КПК України заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально - його розглядає цей же склад суду і відповідно до ч. 3 ст. 81 КПК України заява про відвід, що розглядається судом колегіально, - вирішується простою більшістю голосів.

Згідно положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477- ІV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, неупередженість судді при розгляді справи презюмується, що викладено у рішеннях по справах «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко та Мартиненко проти України».
Для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції питання безсторонності судді має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, Європейським судом визначено про необхідність доказів фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи.
Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п.1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У рішенні від 09.11.2006 року по справі «Білуха проти України» Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.
Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.
Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності ( «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та 30; «Ветштайн проти Швейцарії» № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду ( «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10 червня 1996 року, п.38).
У рішенні від 10 грудня 2009 р. у справі «Мироненко та Мартенко проти України» ЄСПЛ дійшов висновку, що український суд не був безстороннім за об`єктивним критерієм. У зазначеному рішенні ЄСПЛ нагадав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п.1 ст.6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.
На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто, при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді, позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.
Так, в провадженні судді ОСОБА_1 дійсно перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_21 та ОСОБА_22 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, в якому ОСОБА_20 має статус захисника.

Зазначені кримінальні провадження не є взаємопов`язаними, не стосуються одних і тих же обставин або кола осіб та жодним чином не створюють конфлікту інтересів.

При цьому, положення чинного Кримінального процесуального кодексу не містять положень щодо неможливості або заборони розгляду суддею кримінальних проваджень стосовно тих самих осіб.

Водночас, кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_21 та ОСОБА_22 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, і кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_14 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ст. 348, ст. 257, ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_16 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_15 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_17 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_18 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_19 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, наразі знаходяться на стадії підготовчого судового засідання, а будь-які рішення по суті у даних кримінальних провадженням не ухвалювались, позиція щодо обвинувачення судом ще не сформована та не викладена.

Таким чином, об`єктивні дані щодо наявності у сідді ОСОБА_1 упередженого ставлення до будь-кого з учасників судового процесу, небезсторонності або конфлікту інтересів, відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що заява захисника обвинуваченого ОСОБА_14 адвоката ОСОБА_8 про відвід головуючого - судді ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, оскільки обставин для відводу передбачених ст.75 КПК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 80 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_8 про відвід головуючого - судді ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3