Справа № 211/4180/20
Провадження № 1-кс/211/635/20
У Х В А Л А
іменем України
23 липня 2020 року слідчий суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ., за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП на станції Кривий Ріг-Головний КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000127 від 18 червня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, із середньою-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, малолітніх чи неповнолітніх дітей та інших осіб на утриманні не маючого, проживаючий та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
встановив:
23.07.2020 року слідчий СВ ВП на станції Кривий Ріг-Головний КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000127 від 18 червня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України звернулася до слідчого судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вислухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, захисника, який просив обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, підозрюваного, який не заперечував проти клопотання, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Як вбачається з клопотання, 21 липня 2020 року, приблизно о 10:40 годині, ОСОБА_5 , переслідуючи злочинний намір, спрямований на незаконний збут наркотичного засобу канабісу, знаходячись на території лісосмуги, що розташована поблизу залізничного перегону станції Кривий Ріг-Головний станціії Східно-Сортувальна та напроти гаражного кооперативу «Цементник» по вулиці Мухіної, що в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, незаконно, за 90 гривень збув ОСОБА_7 , особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою 0,470г який знаходився в 1 (одному) пакетику із прозорого полімерного матеріалу з фіксуючою стрічкою.
Після чого, в той же день, 21 липня 2020 року приблизно о 11:00 год., ОСОБА_7 , залучений для проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, добровільно видав співробітникам поліції 1 (один) пакетик із прозорого полімерного матеріалу з фіксуючою стрічкою, в якому міститься речовина рослинного походження зеленого кольору масою 0,470 г яка згідно з висновком експерта №19/104-17/1/3/559 від 22.07.2020 є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0,421 г.
В той же день, 21 липня 2020, о 13:38 год., ОСОБА_5 , знаходячись на території лісосмуги, що розташована поблизу залізничного перегону станції Кривий Ріг-Головний станціії Східно-Сортувальна та напроти гаражного кооперативу «Цементник» по вулиці Мухіної, що в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, був затриманий працівниками поліції, які під час особистого обшуку, виявили та вилучили у останнього, 2 (двва) пакетики із прозорого полімерного матеріалу з фіксуючою стрічкою, в яких міститься речовина рослинного походження зеленого кольору зовні схожа на особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав при собі з метою збуту.
Таким чином ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України за ознаками: незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту наркотичних засобів, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби.
21 липня 2020 року о 13 годин 38 хвилин ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України затриманий за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
22 липня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Відповідно до положень ч.2 ст.181 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс Кемпбелл та Хартлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1998 «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.2004, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
В даному кримінальному провадженні метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігати спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, у цьому ж провадженні; продовження зайняття ним злочинною діяльністю.
Підозрюваному ОСОБА_5 не може бути обрано запобіжний захід домашній арешт, оскільки він не буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано домашній арешт, бажання продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки він безперешкодно зможе спілкуватись з іншими особами, та здійснювати свою злочинну діяльність пов`язану з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин за місцем його мешкання.
Особиста порука не може бути застосована до підозрюваного ОСОБА_5 у зв`язку з відсутністю письмових зобов`язань осіб які заслуговують на довіру суду.
Особисте зобов`язання не може бути застосоване у зв`язку із тим, що перебування підозрюваного ОСОБА_5 на волі не сприятиме виконанню ним, покладених на нього процесуальних обов`язків.
Всі зазначені обставини свідчать про неможливість запобігти вищезазначеним ризикам шляхом обрання іншого біль м`якого запобіжного заходу для ОСОБА_5 .
З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи, що під час досудового слідства встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України і в обґрунтування, що застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 є запобігання його спробам: п. 1 переховуватися від органів досудового розслідування та суду: обумовлений тим, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого, умисного злочину за яке передбачено покарання від шести до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Останній хоча офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, утриманців не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.
Підозрюваний може переховуватись від суду, тим самим перешкоджати об`єктивному розслідуванню та встановленню істини по кримінальному провадженню, виконанню процесуальних рішень, з метою уникнення відповідальності, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення: у кримінальному провадженні на теперішній час не встановлено всіх співучасників даного кримінального правопорушення, вилучені не всі речові докази. Це дає достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, може знищити, сховати речі (речові докази), які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження, а також перешкоджати провадженню іншим чином, зокрема попередити інших співучасників про відомі йому обставини кримінального провадження. Незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні: так, ОСОБА_5 відповідно до ст. 221 КПК України має право ознайомитись із матеріалами кримінального провадження, а отже: доказами, здобутими в ході досудового розслідування, знатиме ПІП свідків та їх місце мешкання, які допитані у кримінальному провадженні, та яких не допитано в суді, у тому числі, вжити заходи щодо встановлення особи свідка, до якого застосовано заходи безпеки, тому у разі обрання йому запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, може вплинути на них з метою примушування до зміни показів у суді, та які викривають ОСОБА_5 у вчиненні злочинної діяльності.
Вважаю, що обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить практиці Європейського суду з прав людини в аспекті його застосування.
Відповідно до вимог ст.ст. 177-179, 183, 194, 199 КПК України та ст. 5 ч. 1 п «е» Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року) міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту або його продовження обирається підозрюваному, обвинуваченому, судом за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.2004, ЄСПЛ зазначив, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
У рішенні ЄСПЛ від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчиненням та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання піж вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.
Так, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, згідно з яким тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.
У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям викладеним в п. 35 Рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», вважаю, що необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ та є обґрунтованим, розумним і справедливим.
Крім того, згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у таких межах - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Зазначені обставини підтверджують наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України і свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали слідчий суддя, суд визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваному обов`язків, передбачених КПК України, в межах передбачених ст. 182 ч.2 КПК України.
В разі внесення застави суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язок повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання.
Враховуючи вищевикладене, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 182-184, 194 КПК України,-
ухвалив:
клопотання слідчого СВ ВП на станції Кривий Ріг-Головний КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 - задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто до 20 вересня 2020 року включно з правом внесення застави у розмірі восьмидесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 168 160 гривень (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят гривень).
У разі сплати підозрюваним ОСОБА_5 застави, покласти на нього наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
- не відлучатися за межі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду;
- утримуватись від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом;
- здати на зберігання до відповідних органів свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, або інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Виконання ухвали покласти на СВ ВП на станції Кривий Ріг-Головний КВП ГУНП в Дніпропетровській області, контроль покласти на прокурора.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її проголошення.
Повний текст ухвали виготовлено 23.07.2020 року.
Суддя: ОСОБА_1