Справа № 135/387/20
Провадження №11-кп/801/833/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 21.04.2020 у провадженні за клопотанням засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,

в с т а н о в и в:

Оскаржуваною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування у строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015) період перебування в слідчому ізоляторі після набуття вироком законної сили.
Засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на ухвалу суду, в якій просить зарахувати йому строк ув`язнення в СІЗО м. Києва із розрахунку один день за два згідно ч. 5 ст. 72 КК України, так як він утримувався в СІЗО під час провадження судового розгляду кримінального провадження стосовно нього. Апелянт переконаний, що судом порушено закон про кримінальну відповідальність.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вказав, що рішення суду законне та обґрунтоване, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, викладеної в редакції Закону

України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 №838-VIII, який набрав чинності 24.12.2015, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про попереднє увязнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 20.01.2017 ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 357 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 27.01.2016 по день набрання вироку законної сили.
06.12.2017 Апеляційним судом Вінницької області вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 20.01.2017 залишено без змін.
Згідно розпорядження Вінницького міського суду Вінницької області вирок набрав законної сили 06.12.2017 згідно ухвали Апеляційного суду Вінницької області.
Постановою Верховного Суду від 21.03.2019 вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 20.01.2017 та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 06.12.2017 залишено без змін.
З дня набрання вироком суду відносно ОСОБА_7 законної сили, тобто з 06.12.2017, припинилася дія обраного відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а отже закінчився строк його попереднього ув`язнення. Подальше перебування засудженого ОСОБА_7 в слідчому ізоляторі як особи яка почала відбувати покарання, не є попереднім ув`язненням, та відповідно і не підлягає зарахуванню згідно ч. 5 ст. 72 КК (в редакції Закону № 838-VIII).
Вимога засудженого про зарахування йому строку перебування в умовах слідчого ізолятора після набрання вироком законної сили є безпідставною.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що період перебування ОСОБА_7 в слідчому ізоляторі м. Києва не відноситься до строків попереднього ув`язнення в розумінні Закону України «Про попереднє ув`язнення», оскільки згаданий період часу розпочав перетікати вже після набрання вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 20.01.2017 щодо нього законної сили, тобто після апеляційного перегляду справи 06.12.2017.
Доводи засудженого ОСОБА_7 є необґрунтованими, такими, що не базуються на нормах чинного законодавства і є лише його суб`єктивним трактуванням закону.
Ухвала суду є обґрунтованою, належними чином вмотивованою та відповідає як фактичним обставинам справи так і вимогам Закону.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 21.04.2020, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді