359/6670/20
№1-КС/359/1802/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2020 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши клопотання начальника 1-го відділення слідчого відділу Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах кримінального провадження №0001655 від 28.08.2020 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.146,ч.4 ст.153, ч.3 ст.15 ч.4 ст.152 КК України

ВСТАНОВИВ:

До суду із даним клопотанням звернувся слідчий. Вимоги клопотання обґрунтував тим, що 28.08.2020 близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_5 , на автомобілі марки «KIA» моделі «CERATO», д.н.з. НОМЕР_1 , прибув до АЗС «ОКО» за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Лютнева, 1 та зайшовши до торгівельної зали, побачив малолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати якої ОСОБА_8 в цей час знаходилася біля каси та розраховувалася за продукти харчування.
В цей час, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на викрадення малолітньої ОСОБА_7 , з метою подальшого вчинення щодо потерпілої сексуального насильства та її зґвалтування.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_7 та взявши її на руки, виніс з торгівельної зали АЗС «ОКО» на подвір`я.
В подальшому, ОСОБА_5 , тримаючи ОСОБА_7 за руку, примусово посадив її на заднє сидіння свого автомобілю марки «KIA» моделі «CERATO», д.н.з. НОМЕР_1 та сівши за кермо вказаного автомобілю, поїхав до земельної ділянки, яка розташована в полі, поблизу міжнародного аеропорту «Бориспіль» по вул. Бориспіль-7 в с. Гора Бориспільського району Київської області.
Крім цього, 28.08.2020 близько 21 години 45 хвилин, точний час досудовим слідством не встановлений, ОСОБА_5 , перебуваючи в салоні автомобілю марки «KIA» моделі «CERATO», д.н.з. НОМЕР_1 на земельній ділянці, яка розташована в полі, поблизу міжнародного аеропорту «Бориспіль» по вул. Бориспіль-7 в с. Гора Бориспільського району Київської області разом із ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на вчинення щодо останньої сексуального насильства, пересів на заднє пасажирське сидіння вказаного автомобілю.
В подальшому, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел направлений на вчинення сексуального насильства щодо малолітньої ОСОБА_7 та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою привертання до себе уваги, схиляння потерпілої на свій бік, дав у руки ОСОБА_7 мобільний телефон та почав з нею розмовляти.
В подальшому, ОСОБА_5 посягнувши на охоронювані законом суспільні відносини що забезпечують статеву недоторканість малолітньої ОСОБА_7 , реально усвідомлюючи її малолітній вік, оголив свій статевий член та направивши його в бік потерпілої, змусив останню доторкнутися до нього руками та губами, вчиняючи таким чином сексуальне насильство та задовольняючи при цьому свою статеву пристрасть.
Крім цього, 28.08.2020 близько 21 години 55 хвилин, точний час досудовим слідством не встановлений, ОСОБА_5 , після вчинення щодо ОСОБА_7 сексуального насильства, перебуваючи в салоні автомобілю марки «KIA» моделі «CERATO», д.н.з. НОМЕР_1 на земельній ділянці, яка розташована в полі, поблизу міжнародного аеропорту «Бориспіль» по вул. Бориспіль-7 в с. Гора Бориспільського району Київської області, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на зґвалтування ОСОБА_7 , взяв у руки презерватив, який розпакував та поклав у салоні автомобілю.
В подальшому, ОСОБА_5 , будучи з оголеним статевим членом, посягнувши на охоронювані законом суспільні відносини що забезпечують статеву недоторканість малолітньої ОСОБА_7 , реально усвідомлюючи її малолітній вік, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на зґвалтування малолітньої ОСОБА_7 та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, із застосуванням фізичної сили, розірвав руками штани в які була одягнена ОСОБА_7 , пошкодивши їх таким чином в області статевих органів.
Свій злочинний намір ОСОБА_5 не довів до кінця, оскільки з причин що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця оскільки був затриманий працівниками поліції.
Відомості за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001655 від 28 серпня 2020 року.
Відомості за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 153, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 152 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.08.2020, та об`єднані з матеріалами кримінального провадження №0001655 від 28 серпня 2020 року.
28.08.2020, в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення затримано: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
29.08.2020 року, ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 153, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 152 КК України.
Підозра ОСОБА_5 обґрунтовується наступними доказами:
- протоколом заяви від 28.08.2020, ОСОБА_9 , щодо викрадення дитини, в АДРЕСА_1 , малолітньої ОСОБА_7
- протоколом огляду місця події від 28.08.2020, згідно якого було оглянуто місцевість поблизу АЗС «ОККО» в м. Бориспіль, по вул. Лютневій,1.
- протоколом огляду місця події від 28.08.2020, за адресою м. Бориспіль 7, поблизу території ДМА «Бориспіль», де було затримано працівниками поліції ОСОБА_5 , згідно якого вилучено автомобіль «КІА СЕРАНТО» з реєстраційним номером НОМЕР_2 .
- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 , від 29.08.2020, про те, що 28.08.2020 вона разом із своїм чоловіком та малолітньою донькою ОСОБА_10 , заїхали в магазин на АЗС «ОККО» в м. Бориспіль, вул. Лютнева, 1, де вона зайшла до магазину, а чоловік з донькою залишилися в салоні автомобіля. Після цього, вона вийшла із салону автомобіля де їй чоловік повідомив, що донька також пішла за нею в приміщення АЗС та не поверталася. В подальшому вона та чоловік викликали працівників поліції, та з`ясували по записам з камер відеоспостереження, що їх доньку викрав не відомий чоловік, а саме виніс її на руках та посадив до салону свого автомобіля з реєстраційним номером НОМЕР_2 та поїхав в невідомому напрямку. Через деякий проміжок часу працівники поліції затримали автомобіль з реєстраційним номером НОМЕР_2 та водія у якого в салоні знаходилась її донька ОСОБА_7 . Під час, розмови з донькою, остання повідомила «що її викрав не відомий чоловік, який катав по місту а потім відвіз в незнайоме місце, порвав штани та оголивши статевий член змушував брати його руками».
- аналогічними показами потерпілого ОСОБА_11 від 29.08.2020.
- показами свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16
- протоколом затримання в автомобілі з реєстраційним номером НОМЕР_2 , в порядку ст. 208 КПК України, підозрюваного ОСОБА_5 , в м. Бориспіль -7, поблизу ДМА «Бориспіль», в якому знаходилась потерпіла ОСОБА_7 .
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні прокурор повністю підтримав подане клопотання, просив суд його задовольнити з підстав зазначених в ньому.
Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення поданого клопотання, пославшись на його необґрунтованість.
Захисник заперечував проти задоволення клопотання, просив суд відмовити в його задоволенні ,пославшись на необґрунтованість пред`явленої підозри.
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення підозрюваного, захисника,думку прокурора суд прийшов до наступного висновку.
29.08.2020 ОСОБА_5 винесено повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146,ч.4 ст.153 ,ч.3 ст.15,ч.4 ст.152 КК України.
Обґрунтованість цієї підозри підтверджується: протоколом заяви від 28.08.2020, ОСОБА_9 , щодо викрадення дитини, в АДРЕСА_1 , малолітньої ОСОБА_7 , протоколами огляду місць події від 28.08.2020,протоколом допиту потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_11 від 29.08.2020, показами свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , протоколом затримання в автомобілі з реєстраційним номером НОМЕР_2 , в порядку ст. 208 КПК України, підозрюваного ОСОБА_5 .
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
На підставі вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість злочину, у вчинені якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання, та інші обставини що її характеризують.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Враховуючи наведене, суд бере до уваги те, що 2 із злочинів, інкримінованих ОСОБА_5 є особливо тяжкими, оскільки за їх вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 та від 10 до 15 років.
Ця обставина переконливо свідчить про існування ризику, що під впливом тяжкості покарання ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілих, свідків.
Крім того, злочини які інкримінуються ОСОБА_5 набули суспільного резонансу в країні, а тому він під тиском відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
За таких обставин, прокурор довів суду про наявність ризиків передбачених пунктами 1 і 3 ч.1 ст.177 КПК України та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення і недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Надані захисником позитивні характеристики на підозрюваного від ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 жодним чином не спростовують вищенаведених висновків.
Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як зазначає Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу ("Murrey v. the United Kingdom "). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати "обґрунтованим", залежить від усіх обставин справи ("Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom").
Також, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ викладену в рішенні у справі "Харченко проти України" від 10.02.2011 року та те, що у даному кримінальному провадженні наявний конкретний суспільний інтерес який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості, а тому обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим.
На підставі ч.4 ст.183 КПК України підстав для визначення розміру застави суд не вбачає, оскільки злочин вчинений із застосуванням насильства.
З огляду на вищенаведене, до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
В ході розгляду клопотання підозрюваний заявив про те 29.08.2020 року під час його допиту в Бориспільському ВП ГУ НП в Київській області йому наносили тілесні ушкодження. Захисник підозрюваного також звернув на це увагу.
Відповідно до ч. 1ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Враховуючи заяву підозрюваного зроблену ним в ході судового розгляду клопотання про обрання міри запобіжного заходу слідчий суддя вважає за необхідне на підставі ч. ч. 6, 7ст. 206 КПК України, з метою захисту прав людини доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань розташованого в м.Києві провести перевірку фактів,викладених в усній заяві підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_4 в судовому засіданні 31.08.2020 року при розгляді клопотання про обрання йому міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за результатами яких прийняти рішення відповідно до норм КПК України.
Керуючись ст.ст.177,178,183,196,197, 369,371, 376 КПК України слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів та утримувати в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13.

Перебіг строку тримання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою рахувати з 28.08.2020 року.

Ухвала слідчого судді в частині тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 діє до 26.10.2020 року включно.

Доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань розташованого в м.Києві провести перевірку фактів,викладених в усній заяві підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_4 в судовому засіданні 31.08.2020 року при розгляді клопотання про обрання підозрюваному міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за результатами яких прийняти рішення відповідно до норм КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду, а для підозрюваного з моменту отримання її копії.

Оголошення повного тексту ухвали слідчого судді здійснено 07.09.2020 року об 11 год. 45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1