Провадження № 11-кп/4820/752/20
Категорія : ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 листопада 2020 року м. Хмельницький
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Хмельницького апеляційного суду

в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з ДУ «Райківецька виправна колонія № 78» кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 жовтня 2020 року,

в с т а н о в и л а :

24 вересня 2020 року начальник ДУ «Райківецька виправна колонія № 78» звернувся до суду з клопотанням про приведення вироку Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.01.2018 року щодо ОСОБА_7 у відповідність до нового закону, який звільняє від покарання або пом`якшує його.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 жовтня 2020 року у задоволенні клопотання начальника ДУ «Райківецька виправна колонія № 78» про приведення вироку у відповідність до нового закону, який звільняє від покарання або пом`якшує його - відмовлено.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що санкція ч. 2 ст. 309 КК України, за якою засуджений ОСОБА_7 , відповідно до нового Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018 року, який набрав чинності 01.07.2020 року, хоча й була змінена (пом`якшена) передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років. Однак, призначена останньому міра покарання за вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.01.2018 року 3 роки позбавлення волі, не перевищує санкцію нового закону, в зв`язку з чим, підстав для задоволення клопотання немає.

Непогоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати та пом`якшити йому покарання.

Вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання, оскільки ч. 2 ст. 74 КК України передбачено пом`якшення строку покарання в силу Закону України № 267-VIII від 22.11.2018 року.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженого ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Диспозиція ч. 2 ст. 309 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008 року викладена наступним чином: «Ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 308, 310, 317 цього Кодексу, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах».

01 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 року, яким внесено зміни до деяких законодавчих актів. Зокрема, ч. 2 ст. 309 КК України викладена в наступній редакції: «Ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, - караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років».

До санкції зазначеної норми також були внесені зміни.

Зокрема, ч. 2 ст. 309 КК України, якою згідно старої редакції передбачалось покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років, викладена в новій редакції та передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк до трьох років.

Тобто в загальному вона пом`якшена.

Частиною 3 ст. 74 ККУ визначено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 червня 2017 року ОСОБА_7 був засуджений за незаконне придбання, зберігання, перевезення наркотичних засобів, без мети збуту, вчинене повторно. Затверджено укладену 31 травня 2017 року між прокурором і ОСОБА_7 угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України. Призначено ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, із покладенням на нього визначених ст. 76 КК України обов`язків.

26.06.2017 року ОСОБА_7 вчинив новий злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинений повторно, за який вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.01.2018 року він засуджений до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.06.2017 року остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

З огляду на вказане, ОСОБА_7 є особою, який вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, протягом року після засудження за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, що відповідає кваліфікуючим ознакам диспозиції ч. 2 ст. 309 КК України, викладеній у новій редакції.

Санкція ч. 2 ст. 309 КК України, за якою засуджений ОСОБА_7 , відповідно до нового Закону № 2617-VIII, хоча і була змінена (пом`якшена) передбачає максимальний вид покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років. Отже, призначена останньому міра покарання у виді 3 років позбавлення волі не перевищує санкцію нового закону.

Посилання ОСОБА_7 на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання начальника ДУ «Райківецька виправна колонія № 78», оскільки ч. 2 ст. 74 КК України передбачено пом`якшення строку покарання в силу Закону України № 267-VIII від 22.11.2018 року, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки як вбачається із вищевикладеного, підстави для пом`якшення йому покарання - відсутні.

За таких обставин, доводи засудженого ОСОБА_7 про незаконність оскаржуваної ухвали є безпідставними та такими, які не ґрунтуються на нормах закону.

Враховуючи те, що порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленої судом першої інстанції ухвали, колегією суддів не встановлено, судове рішення місцевого суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись, ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 жовтня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання начальника ДУ «Райківецька виправна колонія № 78» про приведення вироку у відповідність до нового закону, який звільняє від покарання або пом`якшує його залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4