Справа №127/314/21
Провадження №1-кс/127/97/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисників підозрюваного ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області, українцю, громадянину України, з вищою освітою, не одруженому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що 04.01.2021 в проміжок часу з 02:00 год. до 06:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння прийшов до будинку свого знайомого ОСОБА_8 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Перебуваючи у будинку між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, який переріс у бійку.

В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, почав наносити чисельні удари руками в область голови та тулуба ОСОБА_8 та в подальшому взяв до рук стілець, яким наніс останньому декілька ударів в область голови. В результаті отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 помер на місці події.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 1068-Г смерть ОСОБА_8 настала внаслідок сполучної травми тіла.

За підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 2 ст. 121 КК України, в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області, українцю, громадянину України, з вищою освітою, не одруженому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, якому 05.01.2021 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Оскільки у даному кримінальному провадженні виникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України, слідчий просить суд застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання, мотивуючи необгрунтованістю підозри та відсутністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання.

Захисник підозрюваного ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання. Крім того, захисник підозрюваного ОСОБА_7 заявив клопотання про забезпечення проведення невідкладного судово-медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_5 в порядку ст. 206 КПК України.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання слідчого та матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

Статтею 184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, і повинно містити: короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 25.04.2003 року суди при вирішенні питань, пов`язаних із обранням запобіжного заходу у вигляді взяття під варту і продовженням строків тримання під вартою, суди мають додержувати вимог ст. 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і ст. 12 КПК, відповідно до яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.
Згідно ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 є особою раніше не судимою, має постійне місце проживання, а також слідчий суддя враховує матеріальний стан, стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

-При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу суд враховує, що в обґрунтування клопотання слідчий вказує на наявність ризиків, а саме на те, що підозрюваний ОСОБА_5 може ухилятись від органів досудового розслідування та суду, адже останній вчинив тяжкий злочин, за який передбачена реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років. Крім того, перебуваючи на свободі ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити речі та документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, здійснювати незаконний вплив на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів;

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.
Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ "Александер Макаров проти Росії" національні органи влади зобов`язані проаналізувати особисті обставини особи докладніше та навести на користь тримання її під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами.
Суд, в свою чергу повинен ретельно дослідити наявні докази вказаних ризиків, проаналізувати, дати належну оцінку в кожній конкретній справі. Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (також рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні довести суду обставини, на які вони посилаються
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Суд у рішенні по справі "Белчев проти Болгарії" наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.
Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх вищевказаних обставин.
Згідно Постанови N 14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.12.2014 р. «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.
ЄСПЛ визнав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Зокрема, доказами на обґрунтування ризику можуть бути:
- фактичне переховування від органів досудового розслідування та/або суду;
- показання свідків про намір особи переховуватись, придбання квитків, зміна місця проживання підтверджені документально, відомості про відсутність постійного місця проживання, тощо;
- фактичні знищення, ховання або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
- показання свідків, про намір підозрюваного вчинити дії особи, спрямовані на знищення, схов або спотворення важливих для слідства речей чи документів, спроба підозрюваної особи вчинити дії направлені на знищення доказів - підтверджені документально;
- незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні - підтверджені документально;
- документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку;
- інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи;
- перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином - підтверджене документально;
- необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю;
- вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується;
- документами, довідками про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів, інформація про зловживання наркотичними засобами чи алкоголем.
Крім того, при розгляді клопотання суд має ретельно перевіряти дані про особу, щодо якої продовжується строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою (вік, здоров`я, сімейний стан, соціальна занятість особи, вид діяльності, місце проживання п. п. 3-10 ч. 1 ст. 178 КПК). Стан здоров`я підозрюваного (обвинуваченого) може вказувати на меншу вірогідність того, що він може ухилятися від слідства і суду, перешкоджати встановленню істини у справі. При обранні запобіжного заходу у виді взяття під варту необхідно переконатися, що його застосування не призведе до погіршення стану здоров`я особи.
Так, клопотання слідчого не містить жодних обґрунтувань наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, їх лише формально перераховано.

Крім того, в судовому засіданні ані слідчим, ані прокурором не наведено обґрунтувань в підтвердження наявності обставин вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Сторона обвинувачення посилається лише на тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 .

Враховуючи наведене, на думку слідчого судді, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та необґрунтованість клопотання не може бути підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу, а тому вважає, що прокурором та слідчим не доведено наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Також, слідчим та прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, оскільки ОСОБА_5 має постійне місце проживання, має постійне місце роботи за яким позитивно характеризується, раніше не притягувався до кримінально ївідповідальності, а тому суд переконується в доцільності відмовити в задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та необґрунтованість клопотання не може бути підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу та обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до п.1 ч.5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя при обранні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки: цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду; прибувати до слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 із встановленою періодичністю; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання, місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Щодо клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_7 про забезпечення проведення невідкладного судово-медичного обстеження підозрюваного, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки в судовому засіданні, зі слів підозрюваного було встановлено, що тілесні ушкодження, отримані підозрюваним ОСОБА_5 не під час затримання останнього та не під час тримання його в уповноваженому органі державної влади, державній установі, тоді як ч. 3 ст. 206 КПК України передбачено, що якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під домашнім арештом цілодобово за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки:

-цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

-прибувати до слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 із встановленою періодичністю;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання, місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Ухвала про застосування домашнього арешту відносно ОСОБА_5 діє протягом двох місяців, тобто до 04.03.2021 року включно.
Копію ухвали направити начальнику Головного управління національної поліції у Вінницькій області для виконання.
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про забезпечення проведення невідкладного судово-медичного обстеження підозрюваного відмовити

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя