н/п 1-кп/953/1029/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2020 Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження №0000217 від 11.08.2020 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
10.08.2020 року, приблизно о 10:15 год., ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова 165, ТЦ «Барабашово», біля магазину №14, реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого незаконного збагачення, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи впевненим, що його дії є таємними для оточуючих осіб, шляхом вільного доступу до товару, взяв велосипед ТМ «Titan» Flash 26 White-Black-Blue під ліву руку та поніс у невідомому напрямку, вчинивши всі дії, які вважав за необхідне для доведення умислу до кінця. Однак, кримінальний проступок не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки його незаконні дії помітив працівник даного магазину, звідки був вкрадений велосипед, зупинив чоловіка та викликав працівників поліції. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 міг спричинити ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 4315 грн.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, тобто у закінченому замаху на крадіжку 10.08.2020 року за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова 165, ТЦ «Барабашово», біля магазину №14 велосипеду ТМ «Titan» Flash 26 White-Black-Blue на суму 4315 грн.

ОСОБА_3 надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_4 , згідно його заяви згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно ч. 4. ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Таким чином, дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого кримінального проступку за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України повністю доведена та суд кваліфікує його дії за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд згідно ст. 66 КК України визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 в силу ст. 89 КК України не судимий, не працює, не одружений, проживає та зареєстрований в м. Харкові, на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває.

Призначаючи покарання за скоєне в межах пред*явленого, суд керується ч. 2 ст. 50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують його покарання, вважає, що виправлення обвинуваченого можливо при призначенні йому покарання за скоєння кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі.

Однак, в силу вимог ст. 75 КК України, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього в силу ч.1 ст.76 КК України обов`язки. При цьому, суд приходить до висновку, що даний вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Питання речових доказів визначити на підставі вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 302, 373, 374, 381-382 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України - у виді 2 років обмеження волі.
Звільнити ОСОБА_3 від відбуття основного покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього в силу ч.1 ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд покладає обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України необхідні і достатні для його виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують покарання. Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженої.
Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.
Речовий доказ (диск з відеозаписом) - залишити зберігати в матеріалах провадження.

Речові докази (велосипед ТМ «Titan» Flash 26 White-Black-Blue ) залишити в розпорядженні та власності потерпілого.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1