Справа № 508/683/20
Провадження № 1-кс/508/164/20
У Х В А Л А
Іменем України

"10" серпня 2020 р. слідчий суддя Миколаївського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
слідчого СВ Миколаївського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3
розглянувши клопотання заступника начальника ВП начальника СВ Миколаївського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_4 погоджено з прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000017, внесеному до ЄРДР 22.07.2020 року, щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України, про накладення арешту,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Миколаївського районного суду Одеської області надійшло зазначене клопотання.

Як вбачається з клопотання, слідчими СВ Миколаївського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000017, внесеному до ЄРДР 22.07.2020 року за ч. 2 ст. 191 КК України за фактом привласнення посадовими особами ДНЗ «Березівський професійний аграрний ліцей» у період 2018-2020 років бюджетних коштів, шляхом зловживання своїм службовим становищем.
05.08.2020 року у ході обшуку, який було проведено згідно ухвали слідчого судді Миколаївського районного суду Одеської області від 31 липня 2020 року у домоволодінні, де фактично проживає ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 та вилучено речі, документи, банківські картки, а саме: банківські картки № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 (ПриватБанк); № НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_8 (ПриватБанк); № НОМЕР_3 , на ім`я ОСОБА_9 (ПриватБанк); № НОМЕР_4 , на ім`я ОСОБА_10 (ОщадБанк); № НОМЕР_5 картка (ПриватБанк); № НОМЕР_6 картка (ПриватБанк); № НОМЕР_7 картка (ПриватБанк); № НОМЕР_8 картка (ПриватБанк); № НОМЕР_9 картка (ПриватБанк), студентський квиток ДНЗ "Березівський професійний аграрний ліцей", НОМЕР_10 на ім`я ОСОБА_9 , виданий 01.09.2009, дійсний до 29.06. 2012 року; учнівський квиток ДНЗ "Березівський професійний аграрний ліцей", НОМЕР_11 на ім`я ОСОБА_11 виданий 01.09.2009, дійсний до 29.06.2012 року, які містять відомості, що відповідають критерію, визначеному у ст. 98 КПК України.

Постановою слідчого СВ Миколаївського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області від 05.08.2020 ці речі визнано речовими доказами.
Оскільки зазначені речі і документи містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, що унеможливить його подальше використання під час доказування у сукупності з іншими доказами, слідчий просить накласти арешт.
У судовому засіданні слідчий СВ Миколаївського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_12 клопотання підтримала з підстав, що у ньому наведені. Просила клопотання задовольнити та накласти арешт на речі і документи, вилучені під час обшуку у домоволодінні, де фактично проживає ОСОБА_6 . Зазначала, що арешт майна забезпечить виконання завдань кримінального провадження та надасть можливість отримати необхідну інформацію. До матеріалів клопотання слідчим долучено ухвалу слідчого судді Миколаївського районного суду Одеської області від 31 липня 2020 року про надання дозволу на проведення обшуку і постанову слідчого про визнання речовими доказами.
ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце слухання зазначеного клопотання був повідомлений, про що свідчить рапорт працівника Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області. З зазначеного рапорту вбачається, що ОСОБА_6 відмовився від підпису про отримання повідомлення щодо розгляду клопотання, але останньому повідомлено його зміст в усному порядку.
Заслухавши доводи учасників судового провадження, дослідивши клопотання та матеріали додані до нього, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. (ч. 1 ст. 170 КПК України).
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна з метою збереження речових доказів слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати:
- правову підставу для арешту майна;
- можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України);
- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
- наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе за таких умов: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).
З матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.
Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор серед іншого має право тимчасово вилучати речі.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зокрема використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди (ч. 2 ст. 167 КПК України).
Отже речі, що були вилучені під час обшуку у домоволодінні, де фактично проживає ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до положень ст.ст. 167-168 КПК України є тимчасово вилученим майном.
За змістом ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).
Із змісту протоколу обшуку від 05 серпня 2020 вбачається, що речі на які слідчий просить накласти арешт містять відомості дозвіл на відшукання яких надавався ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Одеської області від 31.07.2020.
Постановою слідчого СВ Миколаївського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області від 05.08.2020 зазначені в протоколі обшуку речі і документи визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000017.
Необхідність накладення арешту на вказане тимчасово вилучене майно обумовлена тим, що відомості, які містяться на вилучених речах і документах нададуть можливість провести належне розслідування кримінального провадження та забезпечить виконання вимог ст. 2, 9, 28, 94 КПК України. Зокрема за таких підстав у органу досудового розслідування буде можливість отримати інформацію, яка має значення для досудового розслідування.
Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав вважати, що вилучене у ході обшуку у домоволодінні, де фактично проживає ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 майно, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, містить інформацію та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слідчого про арешт майна з метою збереження його як речового доказу є обґрунтованим.
Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Рішення ЄСПЛ від 05.01.2000 у справі «Беєлер проти Італії», заява № 33202/96, параграф 107). При цьому будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (Рішення ЄСПЛ у справі Джеймс та інші проти Сполученого Королівства від 21.02.1986, заява № 8793/79, параграф 50).
З урахуванням характеру кримінального правопорушення, що розслідується у межах цього кримінального провадження такий захід забезпечення кримінального провадження є пропорційним втручанню у мирне володіння майном. Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає. У цьому випадку арешт майна необхідний для забезпечення ефективності кримінального провадження та негативних наслідків для володільця майна не створює.
Таким чином, враховуючи встановлені обставини, клопотання заступника начальника ВП начальника СВ Миколаївського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_4 погоджено з прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000017 від 22.07.2020 належить задовольнити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 132, 170-173 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання заступника начальника ВП начальника СВ Миколаївського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_4 погоджено з прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000017, внесеному до ЄРДР 22.07.2020 року, щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України, про накладення арешту задовольнити.
Накласти арешт на наступні речі, документи, банківські картки а саме: банківські картки № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 (ПриватБанк); № НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_8 (ПриватБанк); № НОМЕР_3 , на ім`я ОСОБА_9 (ПриватБанк); № НОМЕР_4 , на ім`я ОСОБА_10 (ОщадБанк); № НОМЕР_5 картка (ПриватБанк); № НОМЕР_6 картка (ПриватБанк); № НОМЕР_7 картка (ПриватБанк); № НОМЕР_8 картка (ПриватБанк); № НОМЕР_9 картка (ПриватБанк), студентський квиток ДНЗ "Березівський професійний аграрний ліцей", НОМЕР_10 на ім`я ОСОБА_9 , виданий 01.09.2009, дійсний до 29.06. 2012 року; учнівський квиток ДНЗ "Березівський професійний аграрний ліцей", НОМЕР_11 на ім`я ОСОБА_11 виданий 01.09.2009, дійсний до 29.06.2012 року.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1