ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 вересня 2020 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 ,апелянта ОСОБА_7 апеляційну скаргу ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Садгірського районного суду м. Чернівці від 07 вересня 2020 року у кримінальному провадженні №0000072,
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого інспектора СД Садгірського ВП ЧВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 , яке погоджено з прокурором ОСОБА_9 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно: 193 шматки металевої арматури (вагою 170 кг.), яке було вилучене у ОСОБА_7 , шляхом обмеження розпоряджатись та користуватись вказаним майном.

На таке судове рішення ОСОБА_7 та адвокат ОСОБА_6 подали апеляційну скаргу із проханням скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою у задоволенні клопотання відмовити.

Посилаються на те,що ОСОБА_7 у контексті положень ст.ст.3,42 ГК України,ст.1 Закону України`Про підприємництво» ,ст.1 Закону України`Про металобрухт» не здійснював підприємницьку діяльність із заготівлі, переробки, продажу брухту чорних і кольорових металів, а ОСОБА_10 за його проханням уклав цивільно-правову угоду купівлі-продажу арматури для його власних потреб, що підтверджується заявою ОСОБА_10 . Вважають, що в матеріалах провадження відсутня обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 213 ч.1 КК України та відсутні підстави для застосування арешту майна.

Зазначають, що клопотання про арешт тимчасово вилученого майна ґрунтується на недопустимих доказах, оскільки суд не надавав дозвіл на обшук житла чи земельної ділянки та після проведення такого огляду клопотання до суду не направлялось.

Провадження №11-сс/822/220/20 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_11
Категорія: ст.170 КПК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .
Також вказують,що у матеріалах провадження відсутня постанова про визнання майна речовим доказом.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_6 ,які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора про відсутність підстав для скасування судового рішення, дослідивши надані матеріали провадження та перевіривши доводи апелянтів, судова колегія приходить до наступних висновків.

За змістом ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді чи суду права на відчуження,розпорядження та/або користування майном,щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та з цих підстав накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати ,що воно відповідає критеріям ,зазначеним у ст.98 КПК України ( а саме, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення)

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування,пошкодження,знищення,відчуження.

Слідчий суддя,вирішуючи клопотання про арешт майна, відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна.

Диспозицією ст. 213 ч.1 КК України передбачена кримінальну відповідальність за здійснення прийому брухту кольорових і чорних металів фізичними особами, здійснення операцій з брухтом кольорових і чорних металів посадовими особами суб`єктів господарської діяльності, відомості про яких не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, надання приміщень та споруд для розташування незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту, організація незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту.

Згідно ст.1 Закону України`Про металобрухт» операції з металобрухтом-це заготівля,переробка,металургійна переробка брухту чорних у кольорових металів

Заготівля металобрухту цим Законом визначена як діяльність,пов`язана із збирання,зберіганням та реалізацією металобрухту юридичними особами або фізичними особами-суб`єктами господарювання,які здійснюють операції з металобрухтом

За змістом ст.4 зазначеного вище Закону,операції з металобрухтом здійснюються лише спеціалізованими або спеціалізованими металургійними переробними підприємствами,а також їх приймальними пунктами.

Як вбачається із матеріалів провадження, 02.09.2020 року внесені відомості до ЄРДР №0000072 за ч.1 ст. 213 КК України про те,що 02.09.2020р. працівниками Садгірського ВП у ході профілактичного відпрацювання території обслуговування було виявлено організацію незаконного пункту прийому металобрухту за адресою: АДРЕСА_1 та факт здійснення прийому металобрухту чорних та кольорових металів ОСОБА_7 без відповідних дозвільних документів. ЄО від 02.09.2020р. (а.п.4).

Факт виявлення такого пункту вбачається із рапортів працівників поліції ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (а.с.5,6)

Відповідно до протоколу огляду місця події від 02.09.2020р, під час огляду території за адресою: АДРЕСА_1 із наявним рекламним банером «Вторчермет брухт» виявлений металобрухт різного походження.

У ході огляду місця події ОСОБА_7 , який там знаходився,повідомив, що орендує земельну ділянку, на якій зберігає два металеві контейнери та побутовий метал. Також надав дозвіл на огляд земельної ділянки(а.с.7). Окрім цього, ОСОБА_7 повідомив, що 02.09.2020р. до нього під`їхав автомобіль, в якому знаходилися особи чоловічої статі, в яких він придбав арматуру в кількості 193 штуки, загальною вагою 170 кг., за які заплатив кошти в сумі 750 грн.

Такі ж дані відображені у рапорті працівника поліції ОСОБА_12 від 02.09.2020 року(а.с.5)

За змістом закону,огляд місця події не потребує дозволу слідчого судді,а тому доводи захисника в цій частині необгрунтовані.Оцінку доказів з точки зору їх допустимості суд під час розгляду клопотання про арешт майна не здійснює.

Огляд місця події проведений у присутності понятих,протокол підписаний ними,а також ОСОБА_7 без застережень.Факт виявлення на території значної кількості малобрухту вбачається із фототаблиць Під час огляду місця події вилучено металеву арматуру у кількості 193 шт. вагою 170 кг. (а.с.7-11)

Разом із тим,всупереч даним,викладеними у протоколі огляду місця події, апелянти у апеляційній скарзі вказують,що зазначена вище арматура була придбана ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_7 на прохання останнього.

Окрім того,до апеляційної скарги додані матеріали,які вказують,що ОСОБА_10 як фізична особа,орендував контейнер,ваги механічні,два вагончики,що знаходились по АДРЕСА_1 з метою заготівлі,зберігання,переробки,відвантаження металобрухту чорних та кольорових металів

З`ясування та перевірка цих обставин можуть бути здійснені лише під час досудового розслідування.

Викладене у сукупності може свідчити про порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом,тобто про вчинення кримінально караних дій,відповідальність за які встановлена ч.1 ст.213 КК України,зокрема-здійснення прийому брухту чорних і кольорових металів фізичними особами,надання приміщень та споруд для розташування незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту, організація незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту.

Зазначені вище обставини давали слідчому судді достатні на даний час підстави для розумних підозр,що тимчасово вилучене майно може бути використане як доказ факту чи обставин,що встановлюються під час кримінального провадження та відповідає критеріям,встановленим ст.98 КПК України,а тому із метою забезпечення його збереження та унеможливлення приховування чи відчуження наклав на таке майно арешт.

Підстав вважати,що накладення арешту призведе до надмірного обмеження прав та законних інтересів,або інших наслідків,які суттєво позначаються на інтересах інших осіб,немає.
Оцінка дій особи у розрізі положень ст.ст.3,42 Господарського Кодексу України,ст.1 Закону України`Про підприємництво» на що посилаються апелянти, на даному етапі провадження є передчасною,оскільки збирання доказів здійснюється під час досудового розслідування,яке лише розпочате.

Судова колегія вважає,що наведені у апеляційних скаргах доводи не дають підстав для скасування судового рішення,а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін,а подану апеляційну скаргу- без задоволення.
Керуючись ст.ст.170-173,404,405,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Садгірського районного суду м. Чернівці від 07 вересня 2020 року без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3