Справа № 756/5/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року місто Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Київської місцевої прокуратури №5, яка полягає у не розгляді прокурором скарги на бездіяльність слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві в рамках кримінального провадження №0004303,

УСТАНОВИВ:

04 січня 2021 року скаржник ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури №5, яка полягає у не розгляді прокурором скарги на бездіяльність слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві в рамках кримінального провадження №0004303.

В обґрунтування поданої скарги ОСОБА_4 вказує, що 21.12.2020 він звернувся до керівника Київської місцевої прокуратури №5 зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві. Згодом, 30.12.2020, скаржник отримав лист від 22.12.2020 №37-1167-19 від виконувача обов`язків керівника Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_5 , в якому, як вказує скаржник, не зрозуміло які дії прокурорського реагування були здійсненні відносно розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ ОБолонського УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у невиконанні вимог ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 14.12.2020.

Відтак, ОСОБА_4 у своїй скарзі просить слідчого суддю зобов`язати прокурора Київської місцевої прокуратури №5 розглянути скаргу ОСОБА_4 від 21.12.2020 про вчинення процесуальних та слідчий дій у кримінальному провадженні №0004303, розглянути його в порядку, передбаченому вимогам КПК України та винести вмотивоване процесуальне рішення.

У судовому засіданні скаржник підтримав скаргу в повному обсязі, просив задовольнити.

Прокурор заперечував щодо задоволення скарги та просив відмовити.

Дослідивши матеріали скарги та додані до неї матеріали, слідчий суддя встановив наступне.

ОСОБА_4 , 21.12.2020, звернувся до Київської місцевої прокуратури №5 зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у невиконанні вимог ухвали Оболонського районного суду м. Києва. У своїй скарзі ОСОБА_4 вказує на те, що 13.11.2020 слідчим суддею Оболонського районного суду м. Києва було постановлено ухвалу про скасування постанови слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 від 05.06.2020 про закриття кримінального провадження №0004303 від 08.06.2019. Скаржник звернувся до начальника Оболонського УП ГУ НП у м. Києві з відповідним клопотанням. Згодом, 14.12.2020 слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва постановив ухвалу, якою зобов`язав дізнавача ВД Оболонського УП ГУ НП у м. Києві негайно розглянути клопотання ОСОБА_4 від 04.12.2020. Скаржник вказує, що слідчий ОСОБА_6 нехтує своїми посадовими обов`язками, не відповідає на клопотання заявника, не виконує вказівки прокурора та рішення Оболонського районного суду м. Києва, у зв`язку з чим останній просить прокурора здійснити міри реагування, а також зобов`язати дізнавача ВД Оболонського УП ГУ НП у м. Києві виконати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13.11.202 та 14.12.2020.

Листом виконувача обов`язків Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_5 від 22.12.2020 №37-11-67-19 було надано роз`яснення ОСОБА_4 , що скарги на дії чи бездіяльність слідчого розглядаються слідчим суддею місцевого суду та рекомендував звернутись зі скаргою до слідчого судді.

Відповідно до ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України, прокурор та слідчий здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора та слідчого.

Межі втручання слідчого судді у діяльність прокурора та слідчого обмежуються ч. 1 ст. 303 КПК України.

Кримінальний процесуальний закон визначає, що під час досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений на розгляд питань, які повинен вирішувати прокурор або слідчий, втручання в діяльність яких прямо заборонена ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України.

Прокурор та слідчий самостійно приймають рішення щодо існування підстав для закриття кримінального провадження і лише постанова прокурора чи слідчого про закриття кримінального провадження може бути предметом розгляду слідчим суддею, про що вказано в п.п. 3. 4 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Разом з тим, за приписами ч. 4 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КПК України, про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Враховуючи, що вимоги ст. 220 КПК України були порушені скаржником, оскільки останній звернувся до прокурора не з клопотанням, а зі скаргою на бездіяльність слідчого, тому слідчий суддя не убачає підстав для задоволення скарги щодо визнання бездіяльності посадових осіб Київської місцевої прокуратури №5, яка полягає у не розгляді скарзі, передбаченому вимогами КПК України, оскільки як вказувалося вище, скаржник не звернувся в порядку ст. 220 КПК України.

Разом з тим, скаржнику роз`яснюється, що він не позбавлений права звернутись до прокурора з клопотанням в порядку ст. 220 КПК України, з урахуванням положень ст. 36 КПК України.

Керуючись ст. 220, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Київської місцевої прокуратури №5, яка полягає у не розгляді прокурором скарги на бездіяльність слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві в рамках кримінального провадження №0004303 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1