Справа № 202/7040/20
Провадження № 1-кс/202/8386/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А
2 грудня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000858 від 19.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся з клопотанням, в якому просив накласти арешт на речі, які були вилучені під час обшуку в автомобілі марки «BMW 530 D» реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме: змиви на стерильний марлевий тампон дистильованою водою з керма та з рукоятки АКПП, фрагмент лакофарбового покриття з капоту, розбиту передню праву фару, розбиту решітку радіатора автомобіля «BMW 530 D» реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузова «VIN»: НОМЕР_2 , з обов`язковим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування ними.

Клопотання обґрунтовано тим, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000858 від 19.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля «BMW 530 D» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який 19 листопада 2020 року допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 . Водій на автомобілі покинув місце пригоди.

19.11.2020 року органом досудового розслідування було встановлено місцезнаходження автомобіля марки «BMW 530 D» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В рамках даного кримінального провадження 27.11.2020 року на підставі ухали слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23.11.2020 року в автомобілі «BMW 530 D» реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузова «VIN»: НОМЕР_2 був проведений обшук, під час якого вилучено вищевказані речі, які визнані речовими доказами.

Враховуючи, що вилучені під час обшуку речі необхідні для проведення в рамках кримінального провадження судових експертиз, в той же час існують ризики знищення, пошкодження, приховування вищезазначеного майна виникла необхідність у накладенні арешту на вилучені під час обшуку речі з метою збереження речових доказів.

Прокурор та володілець майна у судове засідання не з`явилися, їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000858 від 19.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.11.2020 року був наданий дозвіл на проведення старшим слідчім СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 обшуку в автомобілі «BMW 530 D» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова «VIN»: НОМЕР_2 , з метою виявлення та вилучення біологічних слідів у салоні вказаного автомобіля.

27.11.2020 року на підставі ухвали слідчого судді був проведений обшук в автомобілі «BMW 530 D» реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузова «VIN»: НОМЕР_2 .

Під час обшуку вилучено змиви на стерильний марлевий тампон дистильованою водою з керма та з рукоятки АКПП, фрагмент лакофарбового покриття з капоту, розбиту передню праву фару, розбиту решітку радіатора автомобіля «BMW 530 D» реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузова «VIN»: НОМЕР_2 .

Постановою слідчого вилучені під час обшуку речі були визнані речовими доказами.

З матеріалів клопотання вбачається, що зазначеним автомобілем користувався ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з частиною другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК).

Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб (частина четверта статті 170 КПК).

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на речі, вилучені під час обшуку автомобіля, слідчий суддя враховує, що згідно з матеріалами клопотання є достатні підстави вважати, що вказані речі можуть містити відомості, що можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема з метою встановлення особи, причетної до вчинення злочину, потрібні для експертних досліджень, тобто такі вилучені речі відповідають критеріям, визначеним статтею 98 КПК України.

При цьому існує загроза приховування, знищення вилучених речей, оскільки особа причетна до кримінального правопорушення з місця події втекла, наразі не встановлена, може бути заінтересованою у результатах кримінального провадження.

Отже, матеріали клопотання прокурора доводять наявність правових підстав для накладення арешту на вилучені фрагмент лакофарбового покриття з капоту, розбиту передню праву фару, розбиту решітку радіатора автомобіля «BMW 530 D» реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузова «VIN»: НОМЕР_2 .

На переконання слідчого судді, в даному випадку накладення арешту на ці речі відповідатиме потребам досудового розслідування, не матиме тяжких наслідків, оскільки арешт майна носить тимчасовий характер до проведення слідчих та інших процесуальних дій і може бути скасований відповідно до статті 174 КПК України, в тому числі за клопотанням сторони захисту, якщо за результатами проведення слідчих та процесуальних дій відпаде потреба в подальшому арешті цього майна.

Щодо накладення арешту на змиви на стерильний марлевий тампон дистильованою водою з керма та з рукоятки АКПП, то в цій частині в задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити, оскільки вказані змиви отримані внаслідок проведення слідчої дії на підставі ухвали слідчого судді про обшук, вони не належать будь-яким особам, не є тимчасово вилученим майном у розумінні статті 167 КПК України, на яке відповідно до статті 170 КПК України може бути накладений арешт, долучаються до матеріалів кримінального провадження та зберігаються у кримінальному провадженні як речові докази з метою їх послідуючого експертного дослідження. Слідчий суддя вважає, що в разі дотримання вимог процесуального закону щодо порядку їх вилучення та визнання речовими доказами вони можуть зберігатися та використовуватися стороною обвинувачення як речовий докази без накладення арешту.
Таким чином, клопотання прокурора необхідно задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000858 від 19.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт майно, яке було вилучене 27.11.2020 року під час обшуку автомобіля марки «BMW 530 D» реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме: фрагмент лакофарбового покриття з капоту, розбиту передню праву фару, розбиту решітку радіатора автомобіля «BMW 530 D» реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузова «VIN»: НОМЕР_2 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування цим майном.

В іншій частині клопотання відмовити.

Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1