"06" жовтня 2020 р. Справа № 363/2271/20
УХВАЛА
Іменем України

06 жовтня 2020 року слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді клопотання слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за № 0000761, внесеного до ЄРДР 15.06.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 cт. 296, ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 296 КК України, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, цивільному шлюбі, працюючого різноробочим МСТ «Дружба», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого - 20.06.2008 року Апеляційний судом міста Києва за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 cт. 185, ч. 4 ст. 187 КК України до 13 років позбавлення волі,
встановив:
05.10.2020 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Вишгородського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області, подане в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000761 від 15.06.2020 року, погоджене з прокурором Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на те, СВ Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000761, зареєстрованому в Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.06.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 cт. 296, ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 296 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що до Вишгородського ВП ГУНП в Київській області 14.06.2020 року о 16-00 год. надійшло повідомлення від ОСОБА_7 , про те, що за адресою: АДРЕСА_2 на території магазину гр. ОСОБА_6 , грубо порушив громадський порядок та наніс тілесні ушкодження ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , який припиняв хуліганські дії останнього.
ОСОБА_6 , будучи раніше судимим 20.06.2008 року Апеляційним судом міста Києва за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 13 років, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив і знову вчинив ряд умисних кримінальних правопорушень.
14.06.2020 року близько 14-45 год. ОСОБА_6 знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебував у приміщенні магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .
Перебуваючи у приміщенні вказаного магазину у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення хуліганства з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні вищевказаного магазину, діючи умисно, зневажаючи загально прийнятими правилами та нормами поведінки, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, використовуючи малозначний привід розпочав словесну суперечку з відвідувачами та продавцем зазначеного магазину, при цьому ОСОБА_6 , висловлювався нецензурною лайкою, у присутності зазначених осіб.
Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_6 вийшов з магазину та підійшов до столу за яким сиділи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , зневажаючи загально прийнятими правилами та нормами поведінки, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, почав робити зауваження ОСОБА_8 , вказуючи на начебто порушення відвідувачами магазину карантинних обмежень при цьому висловлювався нецензурною лайкою та умисно наніс тілесні ушкодження ОСОБА_8 , чим порушив звичний режим роботи магазину, спокій та відпочинок потерпілих та відвідувачів.
В цей же час, під час вчинення вищевказаних хуліганських дій ОСОБА_6 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, маючи прямий умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, реалізуючи злочинний умисел перебуваючи 14.06.2020 року близько о 14-45год. на літньому майданчику поряд з магазином, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, наніс один удар правою рукою зібраною у кулак в область підборіддя ОСОБА_8 , в результаті чого останній впав з лави на бетонне покриття втративши свідомість. В подальшому ОСОБА_8 , не приходячи до свідомості ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.
В результаті спричинених тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи виявлено наступні тілесні ушкодження: крововилив у м`які тканини голови у лівій потиличній області, субарахноїдальний крововилив над обома півкулями мозку, на базальній поверхні в області полюса правої скроневої ділянки є вогнище руйнування тканини мозку просочене кров`ю. Усі ушкодження у своїй сукупності утворюють комплекс внутрішньо-черепної травми, що має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя.
Крім того, ОСОБА_7 , 14.06.2020 року близько о 14-50 год., перебуваючи на літньому майданчику поряд з магазином, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , в ході спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , проявляючи громадянську свідомість, маючи намір припинити хуліганські дії ОСОБА_6 звернувся до останнього з вимогою про негайне припинення протиправних дій, чим вчинив дії пов`язані з припиненням останнім протиправних дій.
В цей час у ОСОБА_6 , виник прямий умисел на спрямований на вчинення хуліганства з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, пов`язаному з опором іншим громадянам.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , перебуваючи на літньому майданчику, за вищевказаною адресою з метою здійснення опору ОСОБА_7 , який намагався припинити його хуліганські дії, підійшовши до нього та безпричинно намагався нанести йому один удар лівою рукою зібраною в кулак в область правого виска та ОСОБА_7 , дещо ухилився від удару таким чином, що ОСОБА_6 лише зачепив його висок. Після чого ОСОБА_6 взяв його правою рукою за футболку з переду, та почав витягувати із за столу, в результаті чого ОСОБА_7 , встав на ноги та між ними почалася штовханина, в результаті якої ОСОБА_7 та ОСОБА_6 опинилися в центрі літнього майданчика магазину.
Після чого, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, діючи умисно, наніс один удар лівою рукою зібраною у кулак в область правої щоки ОСОБА_7 , в результаті чого останній не встояв на ногах та впав на піщано-щебеневе покриття втративши свідомість.
В результаті хуліганських дій ОСОБА_6 потерпілий ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани (у тім`яній ділянці по центру); саден (у кількості двох) на тлі синця (у правій вилицево-щічній ділянці), що у своїй сукупності, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад для здоров`я тривалістю понад 6, але не більш ніж 21 добу.
14.06.2020 року о 19-53 год. ОСОБА_6 , фактично затримано в порядку статті 208 КПК України.
15.06.2020 року ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю пов`язані з опором інтим громадянам, які припиняли хуліганські дії.
02.10.2020 року постановою прокурора Вишгородського відділення Києво-Святошинської місцевої прокуратури матеріали кримінальних провадження № 0000761, № 0001077 та № 0001078 об`єднані в одне кримінальне провадження за № 0000761.
02.10.2020 року ОСОБА_6 , повідомлено про зміну підозри, у вчиненні кримінальних правопорушень, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 296 КК України.
Вина ОСОБА_6 , підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 14.06.2020 року за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколом отиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, від ОСОБА_7 , та ОСОБА_12 ; довідкою № 123 від КНП «Київська Міська Клінічна Лікарня Швидкої Медичної Допомог»; висновками судово-медичних експертиз; протоколами проведення слідчих експериментів за участі свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_7 .
Підозрюваний ОСОБА_6 , вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.
Відповідно до статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
В обґрунтування застосування до ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність наступних ризиків, а саме: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, можливості переховуватися від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, слід зазначити, що підозрюваний ОСОБА_6 , залишив місце вчинення кримінального правопорушення, не надавши допомоги потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які втратили свідомість, окрім цього, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція за кий передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років, а тому усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, у разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, він може переховуватися від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, з метою уникнути покарання; п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного ОСОБА_6 , незаконно впливати на свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та потерпілого ОСОБА_7 , показання, яких мають істотне значення в даному кримінальному провадженні з метою викривлення або зміни показань останніх; п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України ОСОБА_6 , а саме можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема не з`являтись на виклики слідчого, прокурора та суду, іншим чином затягувати розгляд провадження; п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 , 21.10.2008 року засуджений Апеляційним судом міста Києва за вчинення кримінальних правопорушень передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 13 років, після чого маючи не зняту та не погашену судимість ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 296 КК України.
Крім цього, сторона обвинувачення прийшла до висновку, що запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, шляхом обрання до підозрюваного ОСОБА_6 , більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із позбавленням волі, а саме: особистого зобов`язання, особистої поруки, застави чи домашнього арешту неможливо, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 , схильний до вчинення кримінальних правопорушень та тим, що останній вчинив тяжкий злочин.
За таких обставин, виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 , у зв`язку з не можливістю запобігання зазначених ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_6 з викладених у ньому підстав та просили його задовольнити.
Захисник заперечував проти задоволення клопотання вважає, що слідчим та прокурором не доведено існування ризиків та підстав для обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою не має. Крім того, просив обрати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.
Підозрюваний підтримав позицію захисника.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь яку із речей або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадження; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років та до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчим суддею встановлено, що учасниками судового засідання доведено про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень за ч. 1 cт. 296, ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 296 КК України.
При вирішенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує, що згідно рішення Європейського суду від 06.12.2007 року у справі «Попков проти Росії» та Конвенції про захист прав і основних свобод людини, тяжкість правопорушення не може бути достатньою підставою для застосування найбільш тяжкого запобіжного заходу до підозрюваного.
Так, за змістом п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути виправданим лише очікуванням того, що обвинувачений в подальшому буде покараний до позбавлення волі на підставі вироку суду.
Прокурором у клопотанні та у судовому засіданні не доведено, що підозрюваний перебуваючи на волі, буде переховуватися від органу досудового розслідування та суду, перешкоджатиме кримінальному провадженню та буде вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, яким і є злочинах в якому підозрюється ОСОБА_6 .
Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, даних про його особу, зважаючи на необхідність виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вбачає за доцільне обрати відносно підозрюваного запобіжний захід як домашній арешт з використанням електронних засобів контролю, який забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового та судового провадження.
При прийнятті рішення за даним клопотанням відповідно до статті 178 КПК України, судом враховано те, що підозрюваний має постійне місце проживання та постійне місце роботи.
Згідно зі ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
На виконання вимог статті 181 КПК України, орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суд. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло ОСОБА_6 , вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 376 КПК України, слідчий суддя, -
ухвалив:
В клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу задовольнити частково.
В обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з використанням електронних засобів контролю.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні процесуальні обов`язки:
-прибувати до слідчого СВ Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області, прокурора Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області та Вишгородського районного суду Київської області за першою вимогою;
-після 21-00 години по 07-00 годину не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_2 - без дозволу слідчого, прокурора або суду, а також відвідувати місця масового відпочинку.
Направити ухвалу про застосування міри запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 до Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області для виконання.
Зобов`язати Вишгородський ВП ГУ НП в Київській області поставити на облік ОСОБА_6 , як такого, щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про зазначене суд.
Роз`яснити ОСОБА_6 , що працівники Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області, з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло обвинуваченого, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвала підлягає негайному виконанню Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області.
Строк дії ухвали до 15 листопада 2020 року.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали 09.10.2020 року о 10-00год.

Слідчий суддя ОСОБА_1