Справа №621/1987/20
Провадження №1-кп/621/244/20
УХВАЛА
06 січня 2021 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області в складі:
судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
з участю сторін кримінального провадження:
з боку обвинувачення: прокурора - ОСОБА_3 ,
з боку захисту: обвинуваченої - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 на 60 днів з метою забезпечення кримінального провадження, мотивуючи тим, що судове провадження не може бути закінчене в межах строку тримання обвинуваченої під вартою, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що полягають у можливості переховуватися від суду, впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення та у такий спосіб перешкоджати кримінальному провадженню, продовжують існувати.
Обвинувачена ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 заперечували проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вважали за можливе обрати більш м`який запобіжний захід, а саме, цілодобовий домашній арешт за місцем проживання матері обвинуваченої по АДРЕСА_1 , що забезпечить належний догляд за дітьми.
Вислухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного:
Згідно з ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, пов"язаного з посяганням на життя людини.
Термін тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_4 спливає 16.01.2021.
Враховуючи наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, факт вчинення нею нового кримінального правопорушення у період знаходження на розгляді стосовно неї іншого кримінального провадження, тяжкість, характер і ступінь суспільної небезпеки інкримінованого кримінального правопорушення, які встановлені під час обрання виняткового запобіжного заходу, продовжують існувати на теперішній час та є актуальними, що є підставою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З огляду на це, інші, більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків і її належну поведінку.
У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки за ступенем ймовірності, враховуючи поведінку обвинуваченої, беручи до уваги, шо майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачена може ухилятись від суду.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд констатує про доведеність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченої під вартою.
З огляду на наведені обставини, суд вважає, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченої є виправданим заходом, оскільки цього вимагає справжній інтерес суспільства, а саме, зведення до мінімуму повторних правопорушень та унеможливлення впливу на малолітнього свідка, сина обвинуваченої ОСОБА_4 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був очевидцем нанесення обвинуваченою множинних колото - різаних поранень грудної клітини та черевної порожнини його батьку потерпілому ОСОБА_7 , незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу.
Цілодобовий домашній арешт за своєю правовою природою прирівнюється до тримання під вартою, тому більш м`який, на думку сторони захисту, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не забезпечить мети належного піклування обвинуваченою про своїх неповнолітніх дітей.
У зв`язку з чим суд вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої ОСОБА_8 , обраний щодо неї запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити на шістдесят днів та з огляду на наведене у задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 , підтриманого захисником ОСОБА_5 , про застосування цілодобового домашнього арешту слід відмовити.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи ту обставину, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, пов"язаного з життям людини, розмір застави у цьому кримінальному провадженні не визначається.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177-178 КПК України, суд,-
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу - задовольнити.
Продовжити строк запобіжного заходу стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у виді тримання під вартою, без визначення застави, в Державній установі "Харківській слідчий ізолятор" на шістдесят днів, до 06 березня 2021 року включно.
У задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 , підтриманого захисником ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту - відмовити.
Відкласти судове засідання до 13 год 30 хв 27.01.2021.
Викликати у судове засідання учасників судового провадження.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб до Харківського апеляційного суду.

Суддя: