ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 545/3663/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/2469/20 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: поновлення процесуальних строків
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , без участі засудженого ОСОБА_7 , належним чином повідомленого про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення процесуальних строків на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 31 10 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаною ухвалою подання ДУ «Покровська виправна колонія (№17)» задоволено частково: на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком Котелевецького районного суду Полтавської області від 27 09 2016 року більш суворим за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 09 02 2017 року, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі (а.с.21).
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, 04 05 2020 року, поза межами строку на апеляційне оскарження, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження вищевказаної ухвали (а.с.37,39).
При цьому, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження засуджений обґрунтував прогресуванням хвороби - туберкульозу, в результаті чого він не зміг скористатися своїм правом та подати апеляційну скаргу в установлені строки.
Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позицію прокурора, яка вважала, що підстави для задоволення клопотання відсутні, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст.395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом семи днів з дня її оголошення.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, оскаржувана ухвала оголошена в судовому засіданні 31 10 2017 року за відсутності засудженого ОСОБА_7 , що підтверджується журналом судового засідання від 31 10 2017 року (а.с.19-20, 21).

Копію ухвали ОСОБА_7 отримав 06 11 2017 року, що підтверджується відповідною розпискою (а.с.24).

Отже, строк на апеляційне оскарження ухвали закінчився 13 11 2017 року.

Разом з тим, апеляційна скарга та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарженні засудженим ОСОБА_7 датовані 04 05 2020 року та направлені з ДУ «Бучанська виправна колонія (№85)» до суду апеляційної інстанції 06 05 2020 року, про що свідчить відповідний поштовий штамп на конверті (а.с.40), тобто з суттєвим пропуском встановленого законодавством строку на апеляційне оскарження понад два з половиною роки.

Згідно положень п.4 ч.3 ст.399 КПК України, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення, апеляційна скарга повертається апелянту.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апеляційний суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, яка згідно ст.17 Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 02 2006 року, застосовується як джерело права.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини від 29 10 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У справі «Індепендент ньюс енд медіа» та «Індепендент ньюспейперс» проти Ірландії», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що юридична визначеність передбачає повагу до принципу, що є принципом остаточності рішень. Відхилення від цього принципу виправдане лише в тому випадку, коли воно здійснене як зумовлене обставинами значного та непереборного характеру.

Крім того, при реалізації норм національного процесуального законодавства, яке регламентує порядок поновлення строку на апеляційне оскарження, враховуються і правові позиції ЄСПЛ сформульовані, зокрема, в рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України». Так, у п.41 вказаного рішення Європейський Суд зазначив, що якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення (принцип res judicata).

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження такі обставини значного та непереборного характеру апелянтом не наведені і необґрунтовані відповідними правовими нормами Кримінального процесуального Закону України.

Посилаючись на прогресування хвороби засуджений не вказав, які конкретні об`єктивні причини стали перешкодою для своєчасної подачі апеляційної скарги самостійно, або через захисника. Не надано засудженим і відомостей, які б підтверджували, що прогресування хвороби протягом більш ніж 2 роки унеможливлювало чи ускладнювало можливість звернення до суду.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання засудженого про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції є необґрунтованим, вказані ним причини пропуску строку оскарження не є поважними та такими, що є необхідними й достатніми для поновлення строку апеляційного оскарження.

У зв`язку з відсутністю поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали районного суду та керуючись принципом правової визначеності, який реалізується через дотримання сторонами кримінального провадження строків апеляційного оскарження, клопотання засудженого ОСОБА_7 необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення йому процесуального строку на оскарження ухвали Балаклійського районного суду Харківської області від 31 10 2017 року постановленої щодо нього ж, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________ _______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4