Справа № 464/3103/18
пр.№ 1-в/464/164/20
У Х В А Л А
09.12.2020 року м.Львів

Сихівський районний суду м.Львова

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання заступника начальника Львівського районного відділу з питань пробації філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку

Обставини справи
Заступник начальника Львівського районного відділу з питань пробації філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з начальником Личаківського РВ з питань пробації філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 , про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком Сихівського районного суду м.Львова від 23.06.18. за ч.1 ст.289 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., у зв`язку із закінченням строків давності його виконання. У його обґрунтування покликається на те, що після отримання обвинувального вироку для виконання, 23.06.18. засудженому було скеровано повідомлення з роз`ясненням порядку та строків пред`явлення документа про сплату штрафу. Засуджений систематично повідомляв орган пробації про неможливість сплатити штраф у зв`язку із скрутним матеріальним становищем. У зв`язку з цим орган пробації звернувся до Сихівського районного суду м.Львова з поданнями про розгляд питання щодо розстрочки виплати несплаченої суми штрафу рівними частинами на 10 місяців, яке було задоволено ухвалою суду від 05.11.18. Оскільки засуджений не сплатив штраф, орган пробації двічі звертався до суду з поданнями про заміну штрафу на громадські роботи та до прокурора щодо прийняття міри реагування відповідно до вироку суду. Судом у задоволенні подань було відмовлено, оскільки такий був постановлений на підставі угоди між потерпілим та ОСОБА_4 , а прокурором неодноразові звернення пробації були проігноровані. З урахуванням наведеного та того, що з дня набрання вироком суду пройшло більше двох років, відносно ОСОБА_4 відсутній обвинувальний вирок і він не сплатив призначений штраф, тому на підставі ч.1 ст.80 КК України та п.6 ст.152 КВК України просить клопотання задоволити.

У судове засідання його учасники не з`явились, незважаючи на належне повідомлення про дату, час та місце проведення такого; представник Личаківського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області 09.12.20. подала письмову заяву, в якій просить подане клопотання задоволити у її відсутності; від прокурора та засудженого не надійшло заперечень щодо задоволення поданого клопотання.

Відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів провадження в суді не здійснюється.

Мотиви та обгрунтування суду
Дослідивши матеріали поданого клопотання та кримінального провадження № 464/3103/18, суд дійшов наступного.

Вироком Сихівського районного суду м.Львова від 23 червня 2018 року затверджено угоду про примирення, укладену між ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_4 , та ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, та призначено покарання штраф в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Вирок набрав законної сили 23 липня 2018 року та відповідно до розпорядження суду від 26.07.18. був скерований до негайного виконання Личаківському районному сектору Львівського міського відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Відповідно до повідомлення начальника Личаківського районного відділу питань з пробації філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області від 14.08.18. даний вирок суду отримано 14 серпня 2018 року та прийнято до виконання.

Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строки - два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, що є в даному випадку.

Відповідно до ч.3 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 ч.1 цієї статті, подвоюються. Згідно з ч.4 ст.80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч.1 та ч.3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже ст.80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. Її положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч.3 ст.80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 389-1 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч.3 ст.80 КК України, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини Кримінального кодексу України. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч.3 ст.80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч.1 ст.62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах, долучених до клопотання, відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України, та про вчинення ним нового злочину, за який би останній був притягнутий до кримінальної відповідальності, до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст.152 КВК України однією із підстав для звільнення від відбування покарання є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст.80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; неухилення особи від відбування призначеного їй покарання; невчинення нею нового злочину.

Враховуючи викладене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Сихівського районного суду м.Львова від 23 червня 2018 року, факт ухилення від відбування покарання не встановлений ні вироком суду, ні органом пробації не надано таких даних, суд вважає, що подання підлягає до задоволення, оскільки наявні всі підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п.1 ч.1 ст.80 КК України.

У зв`язку з цим клопотання заступника начальника Львівського районного відділу з питань пробації філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку підлягає задоволенню.

Керуючись 370, 371, 372, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

задоволити клопотання заступника начальника Львівського районного відділу з питань пробації філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Сихівського районного суду м.Львова від 23 червня 2018 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1