В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.01.2021 Справа №607/17986/20

провадження 1-кп/607/762/2021

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м.Тернополі кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001048 від 25 квітня 2020 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернопіль, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого у ТОВ «Тервікнопласт» на посаді монтажника - складальника, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на утриманні одна малолітня дитина, в силі ст.89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,-
В С Т А Н О В И В:
24 квітня 2020 року о 12 год. 43 хв. у ОСОБА_3 , який перебував на автомобільній стоянці поруч із місцем АДРЕСА_2 у стані алкогольного сп`яніння, виник злочинний умисел, спрямований на неправдиве повідомлення про вчинення злочину, а саме про незаконне заволодіння транспортним засобом передбаченого статтею 289 КК України.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на неправдиве повідомлення про незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи злочинні мотиви, достовірно знаючи, що його повідомлення містить брехливі відомості, 24 квітня 2020 року о 12:43:00 годині зателефонував на лінію «102» Головного управління національної поліції в Тернопільській області, та неправдиво повідомив оператора про незаконне заволодіння транспортним засобом марки «DMW» моделі «Х5» державний номерний знак « НОМЕР_1 ».
Після чого ОСОБА_3 , будучи повідомленим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, достовірно знаючи, що власний автомобіль на момент повідомлення про вчинення злочину знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , діючи умисно, у письмовій формі надав слідчому письмове повідомлення про незаконне заволодіння транспортним засобом марки «DMW» моделі «Х5» державний номерний знак « НОМЕР_1 », передбаченого статтею 289 КК України.
Вказаними діями, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.383 КК України, а саме завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.383 КК України, визнав повністю, підтвердивши зазначені в обвинувальному акті обставини. Вказав, що дійсно, телефонував на лінію «102» поліції та неправдиво повідомив оператора про викрадення його автомобіля марки «DMW» номерний знак НОМЕР_1 . В подальшому у письмовій формі надав слідчому поліції письмове повідомлення про незаконне заволодіння вказаним автомобілем, будучи повідомленим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину. Просить суд, врахувати його щире каяття та суворо не карати.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_3 повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України, згідно повідомлення про підозру та обвинувального акту, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, суд, у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у завідомо неправдивому повідомленні про вчинення злочину, при обставинах встановлених органом досудового розслідування доведена повністю, поза розумним сумнівом, а дії останнього обгрунтовано кваліфіковані за ч.1 ст.383 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості; характер та наслідки вчиненого кримінального правопорушення; його ставлення до нього та поведінку після його вчинення; особу винного, зокрема те, що він раніше, в силу ст. 89 КК України, не судимий, позитивно характеризується за місцем роботи, конкретні обставини справи, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття; обставини, які обтяжують покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, що стверджується випискою медичної картки амбулаторного хворого №153 від 24.04.2020 р. та чеком приладу «Drager Alcotest» 6810 серійний номер ARВF-0422 щодо виявлення стану сп`яніння від 24.04.2020р. о 14год. 50 хв.

Аналізуючи вищенаведене, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді обмеження волі. Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченим, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами.

Разом з тим, з врахуванням пом`якшуючих покарання обставин, даних про особу, суд вважає за можливе, на підставі ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 у період його дії покласти на нього передбачені п.1 п.2 ч.1 ст.76 КК України обов`язки, що буде необхідним та достатнім для виправлення останнього та попередження нових злочинів, оскільки за вищенаведеного його виправлення та перевиховання можливі без відбування покарання.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

У кримінальному провадженні речові докази відсутні.

У справі є процесуальні витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи від 14.09.2020 р. №3/3-364/20 в сумі 1634 грн. 50 коп. та судової експертизи відео_, звукозапису від 24.09.2020 р. №8-277/20 в сумі 908 грн. 70 коп., які в порядку ч.2 ст.124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертиз в межах даного кримінального провадження.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 374, 375 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.1 ст.383 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.

На підставі п.1 п.2 ч.1 ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 , в період дії іспитового строку 1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути із ОСОБА_3 в користь держави (Отримувач коштів:ГУК у Терн.обл. /тг.м.Терноп./24060300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37977599; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0019751; Код класифікації доходів бюджету: 24060300) процесуальні витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи від 14 вересня 2020 р. №3/3-364/20 в сумі 1634 (одна тисяча шістсот тридцять чотири) грн. 50 (п`ятдесят) копійок та судової експертизи відео-, звукозапису від 24 вересня 2020р. №8-277/20 в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 70 (сімдесят) копійок.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1