Справа №589/1855/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/453/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 22 січня 2020 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горбове, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останнього разу Шосткинським міськрайонним судом Сумської області від 09.12.2016 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць, звільнився 08.01.2019 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

У поданій апеляційній скарзі, обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи доказів по справі, просить скасувати вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 22 січня 2020 року, у зв`язку із призначеним занадто суворого покарання та винести новий, яким пом`якшити йому покарання та призначити його у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців, або позбавлення волі на той самий строк, застосувавши положення ст.69 КК України.

Вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 22 січня 2020 року, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та у вчиненні закінченого замаху на злочин, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:

- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України в виді позбавлення волі на строк один рік,

- за ч. 2 ст. 185 КК України в виді позбавлення волі на строк 2 роки 4 місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_7 остаточне покарання в виді позбавлення волі на строк 2 роки 4 місяці.

До набрання вироком суду законної сили застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта в сумі 2512 гривень 16 коп.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що хворіє на 3 невиліковні хвороби, що підтверджуються медичною довідкою. Наголошує, що стан його здоров`я погіршується, він щиро розкаюється у вчиненому, здійснював допомогу слідству та частково відшкодував позов, тому вважає за можливе застосувати щодо нього положення ст.69 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців, або позбавлення волі на той самий строк.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали, письмових заперечень на подану апеляційну скаргу не надійшло.

Як визнав доведеним суд першої інстанції, 22.03.2019 близько 09 год. 26 хв. ОСОБА_7 , діючи повторно, перебуваючи у магазині «Асорті», який розташований за адресою: м. Шостка, вул. Шевченка, 2, маючи умисел на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, переслідуючи мету незаконного збагачення, впевнившись у тому, що його злочинних дій ніхто не бачить, скориставшись тим, що продавець вищевказаного магазину ОСОБА_9 втратила пильність та не спостерігає за майном, з приміщення вищевказаного магазину, викрав сковорідку, що належить ФОП ОСОБА_10 , з місця вчинення злочину разом з викраденим майном зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальний збиток на суму 369 грн.

01.04.2019 близько 14 год. 20 хв. ОСОБА_7 , діючи повторно, перебуваючи у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне, з корисливих мотивів викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, переслідуючи мету незаконного збагачення, впевнившись у тому, що його злочинних дій ніхто не бачить, скориставшись тим, що продавець магазину ОСОБА_11 втратила пильність та не спостерігає за майном, з підсобного приміщення, яке знаходиться у вищевказаному магазині викрав шість рулонів вінілових шпалер, що належать ФОП ОСОБА_12 , після чого з місця вчинення злочину разом з викраденим майном зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій матеріальний збиток на суму 3294 грн.

18.05.2019 близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи на території Шосткинського продовольчого ринку, який розташований за адресою: Сумська область, м. Шостка, вул. Свободи 18, маючи умисел на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, переслідуючи мету незаконного збагачення, діючи повторно, впевнившись у тому, що його злочинних дій ніхто не бачить, скориставшись тим, що продавець втратив пильність та не спостерігає за товаром, викрав 7 шт. жіночих бюстгальтерів, після цього з місця вчинення злочину з викраденим майном зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 669,69 грн.

26.05.2019 близько 11 год. 55 хв. ОСОБА_7 , діючи повторно, перебуваючи в приміщенні «Зооветцентру», розташованого за адресою: м. Шостка, вул. Свободи, 23, маючи умисел на таємне, з корисливих мотивів викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, переслідуючи мету незаконного збагачення, впевнившись в тому, що його злочинних дій ніхто не бачить, скориставшись тим, що продавці втратили пильність та не спостерігають за майном, викрав безпровідний тример для стрижки тварин, що належить ФОП ОСОБА_14 , після цього, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим майном зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальний збиток в сумі 1772 гривні.

09.06.2019 близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_7 , діючи повторно, перебуваючи в приміщенні «Зооветцентру», розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, переслідуючи мету незаконного збагачення, впевнившись в тому, що його злочинних дій ніхто не бачить, скориставшись тим, що продавці втратили пильність та не спостерігають за майном, з поверхні скляної вітрини викрав калькулятор вартістю 206 грн., що належить ФОП ОСОБА_14 , чим заподіяв потерпілому матеріальний збиток на вищевказану суму.

08.07.2019 близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у торговому залі магазину «Норма», який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , маючи умисел на таємне, з корисливих мотивів, викрадення чужого майна, що належить ФОП ОСОБА_15 , шляхом вільного доступу, діючи повторно, впевнившись у тому, що його злочинних дій ніхто не бачить, поклавши в правий рукав своєї кофти речі, які взяв з прилавку вищевказаного магазину, таким самим чином намагався викрасти майно, що належить потерпілій ОСОБА_15 , а саме: 7 шт. чоловічих трусів на загальну суму 277,56 грн.

Відразу після цього ОСОБА_7 , пройшовши повз касу вищевказаного магазину, намагався вийти з приміщення, однак біля виходу був зупинений охоронцем, а тому з причини, що не залежали від його волі, не довів свій злочинний намір до кінця, хоча вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали вимоги апеляційної скарги, прокурора, яка заперечила проти вимог апеляційної скарги обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 при обставинах, викладених у вироку, є доведеною і ґрунтується на доказах, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніхто у судовому засіданні не оспорював. За цих обставин, за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції відбувався у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Наслідки такого порядку розгляду учасникам судового провадження було роз`яснено у встановленому законом порядку.

Дії обвинуваченого судом вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення майна (крадіжка) вчинене повторно.

Таким чином, висновки суду в цій частині щодо фактичних обставин провадження, винуватості обвинуваченого і правильності кваліфікації його дій, які не оскаржуються в апеляційній скарзі, згідно до ст.404 КПК України не перевіряються.

Що стосується призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

У відповідності до вимог ст. 66 КК України суд визнав обставинами, які пом`якшують покарання: визнання обвинуваченим своєї вини, часткове відшкодування заподіяної шкоди.

Зокрема, суд першої інстанції обґрунтовано у відповідності до вимог ст.67 КК України визнав обставиною, яка обтяжує покарання: рецидив злочину.

Крім того, судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому вид і міру покарання було враховано, особу обвинуваченого, зокрема, його вік, стан здоров`я - наявність тяжких захворювань, формальну характеристику та кількість епізодів злочинів і наявність судимостей за злочини проти власності, у зв`язку з чим з урахуванням балансу даних обставин дійшов до обґрунтованого висновку призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України в виді позбавлення волі на мінімальний строк за закінчений замах на крадіжку та на строк, відмінний від мінімального за злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд.

Окрім того, судом першої інстанції правильно призначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Що стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_7 , стосовно пом`якшення йому покарання шляхом застосування положень ст.69 КК України, та призначення його у виді обмеження волі на 1 рік 6 місяців, або на позбавлення волі на той самий строк, оскільки він щиро розкаюється у вчиненому, здійснював допомогу слідству та частково відшкодував витрати, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, зважаючи на наступне.

Так, застосування ст.69 КК України є правом суду, а не його обов`язком при вирішенні судом питання про призначення покарання, оскільки суд при цьому повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого особою кримінального правопорушення та особу винного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

При цьому, той факт, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому злочині, щиро розкаюється та допомагав слідству, сам по собі істотно не впливає на застосування положень ст.69 КК України при визначення виду та розміру покарання і повинен враховуватися у сукупності з усіма іншими обставинами кримінального провадження (даними про особу винного), з якими кримінальний закон пов`язує призначення покарання.

Саме ці дані рецидив злочинів, свідчить про суспільну небезпеку обвинуваченого, а також те, що наведені у вироку та в апеляційній скарзі обставини, не є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, не дають можливості застосувати до покарання, призначеного ОСОБА_7 ст. 69 КК України.

Крім того, слід зазначити, що пом`якшуюча обставина, як часткове відшкодування заподіяної шкоди була врахована судом при вирішенні питання щодо призначення покарання обвинуваченому (а.с.207).

При цьому, слід зауважити, що суд взяв до уваги також і наявність у обвинуваченого тяжких захворювань і на підставі цього призначив ОСОБА_7 покарання наближено до мінімальної межі санкцій ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 та ч. 2 ст. 185 КК України, а саме 2 роки 4 місяці позбавлення волі, коли найбільш суворе покарання відповідно до санкції ч. 2 ст. 185 КК України становить п`ять років позбавлення волі, а за вчинення замаху на злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, призначене покарання не може становити більше, ніж три роки чотири місяці позбавлення волі, через що доводи обвинуваченого в цій частини є безпідставними.

Крім іншого, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_7 неодноразово засуджувався зокрема за скоєння злочинів проти власності, 08.01.2019 року звільнився по відбуттю строку покарання, а 22.03.2019 знову почав вчиняти умисні злочини проти власності, що дає підстави для висновку про його вперте не бажання стати на шлях виправлення, а беручи до уваги й кількість епізодів його злочинної діяльності та конкретні обставини їх вчинення, не дають підстав для висновку про можливість зменшення йому розміру призначеного судом покарання.

Інших доводів на обґрунтування необхідності пом`якшення призначеного судом покарання в апеляційній скарзі обвинуваченим ОСОБА_7 не наведено.

За таких обставин, на переконання колегії суддів, призначене судом першої інстанції покарання обвинуваченому ОСОБА_7 є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а також є справедливим щодо досягнення мети покарання виходячи з вимог ст. 50 КК України, у зв`язку з чим відсутні підстави для зміни вироку суду.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть скасування чи зміну оскаржуваного вироку, при апеляційному розгляді кримінального провадження також не встановлено.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 необхідно залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 22 січня 2020 року відносно ОСОБА_7 , залишити без зміни, а його апеляційну скаргу на цей вирок без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4