Справа № 559/1116/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2020 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши заяву ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про скасування арешту на нерухоме майно, належне йому на праві власності.
Зазначив, що 03 вересня 2015 року у кримінальному провадженні № 559/1116/15-к винесено вирок, який набрав законної сили. При ухвалені вироку не вирішено питання про скасування арешту на майно.
В судове засідання заявник не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи,про що свідчить судова розписка. Клопотань чи заяв про відкладення справи слуханням до суду не надходило.
Прокурор в судове засідання також не з`явився.
Дослідивши матеріали заяви суд приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», а саме частиною 3 пункту 1 зазначено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.
Положенням кримінального процесуального законодавства України не врегульовано питання повернення заяви про скасування арешту майна.
Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
З аналізу ст. 171 КПК України вбачається, що у клопотанні про скасування арешту в обов`язковому порядку має бути зазначено наступне: хто звертається із клопотанням про скасування арешту майна (власник майна, тощо); перелік і вид майна, арешт, якого має бути скасовано; яким процесуальним документом та коли був накладений арешт; мотивація чому слід скасувати арешт.

Проте, ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про скасування арешту не зазначивши свій процесуальний статус, не долучивши до матеріалів заяви належним чином завірену копію судового рішення, на підставі якого накладено арешт на майно, не зазначив вид майна, арешт якого має бути скасовано.
Крім того, ОСОБА_3 в обгрунтування поданої заяви посилається на положення ст. 174 КПК України, зі змісту якої вбачається, що підозрюваний, обвинувачений, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано. Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.
З матеріалів справи вбачається, що вирок суду відносно ОСОБА_3 постановлений Дубенським міськрайонним судом 03 вересня 2015 року. На даний час вирок ніким не скасований, набрав законної сили та виконаний.
За таких підстав, очевидно, що питання про скасування арешту на майно, у даному випадку, має бути вирішено в порядку виконання вироку та передбачене положенням ст. 539 КПК України, згідно якої питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.
Беручи до уваги, що заява про скасування арешту на майно подана без додержання вимог ст. 171 КПК України, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви.
Керуючись ст.ст. 171, 539 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
У задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні- відмовити .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського Апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1