Справа № 991/7024/20
Провадження1-кс/991/7220/20
27 серпня 2020 року м.Київ
У змісті клопотання детектив зазначає, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що службові особи ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 у період 2019 2020 років ймовірно з метою штучного зміцнення національної валюти України здійснили випуск та розміщення облігацій внутрішньої державної позики (далі ОВДП) зі штучно завищеною відсотковою ставкою, що призвело до негативних наслідків для економіки країни, та, як результат, вилучення значних валютних резервів та реалізації їх на міжбанківському валютному ринку.
Окрім того, рішенням ІНФОРМАЦІЯ_4 від 05.12.2019 № 49-рд визнано діяльність Правління ІНФОРМАЦІЯ_3 в частині формування та реалізації валютно-курсової політики в 2019 році неефективною та такою, що не відповідає викликам сучасного розвитку України.
Відповідно до Оцінки ІНФОРМАЦІЯ_4 діяльності Правління ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо виконання Основних засад грошово-кредитної політики в 2019 році, схваленої Рішенням ІНФОРМАЦІЯ_4 від 25.02.2020 № 4-рд, зміцнення номінального ефективного обмінного курсу (далі НЕОК) ускладнило виконання дохідної частини державного бюджету, зокрема негативний вплив складає близько 30 млрд. грн.
Разом з тим встановлено, що ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік» від 23 листопада 2018 року №2629-VIII були затверджені державні внутрішні запозичення до загального фонду державного бюджету в сумі 202 019 348,7 тис. гривень. Відповідно до внесених змін до розпису фінансування загального фонду державного бюджету на 2019 рік планові внутрішні запозичення становили 341 168 409,7 тис. грн. В той же час, наприкінці 2019 року були здійснені понадпланові внутрішні запозичення на суму 4,7 млрд грн.
Порядок випуску, обігу, обліку, сплати доходу та погашення облігацій внутрішніх державних позик регулюється ЗУ "Про Національний банк України", ЗУ "Про цінні папери та фондовий ринок", ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", ЗУ "Про депозитарну систему України", ЗУ "Про банки і банківську діяльність", постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.2009 № 363 "Про запровадження інституту первинних дилерів на ринку державних цінних паперів", Положенням про порядок проведення операцій, пов`язаних з розміщенням облігацій внутрішніх державних позик, затвердженим Постановою Правління ІНФОРМАЦІЯ_3 від 18.06.2003 № 248 (далі Положення), Рішенням ІНФОРМАЦІЯ_5 від 23.04.2013 №735 «Про затвердження Положення про провадження депозитарної діяльності» та від 12.12.2006 № 1449 «Про затвердження Правил (умов) здійснення діяльності з торгівлі цінними паперами: брокерської діяльності, дилерської діяльності, андеррайтингу, управління цінними паперами» (далі Рішення №735 та Рішення №1449 відповідно) та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до п.2.1 глави 2 Положення, ІНФОРМАЦІЯ_2 як емітент облігацій здійснює їх розміщення. Згідно з п.2.2 глави 2 Положення, Національний банк виконує операції, пов`язані з розміщенням облігацій, в тому числі організовує та обслуговує розрахунки за результатами розміщення облігацій.
В ході здійснення тимчасового доступу до документів ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 28.05.2020 по справі №991/3980/20 було отримано відомості щодо первинного розміщення та погашення ОВДП за період з 01.01.2019 по 31.12.2019.
Одночасно з цим, проведеним оглядом отриманих в ході тимчасового доступу документів встановлено, що участь у розміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 державних облігацій брало дванадцять первинних дилерів, один з яких - АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », діяло в інтересах депонентів-нерезидентів.
Відповідно до положень Рішення №735, депозитарні установи відкривають рахунки в цінних паперах власникам цінних паперів, які після укладення договору про обслуговування рахунку в цінних паперах і відкриття рахунку набувають статусу депонента. Депозитарні установи відкривають рахунки в цінних паперах номінальним утримувачам, які після укладення договору про надання послуг з обслуговування рахунку в цінних паперах номінального утримувача набувають статусу клієнта. Депозитарна установа може відкрити рахунок у цінних паперах номінального утримувача іноземній фінансовій установі та обслуговувати його за умов, визначених законодавством України.
Відповідно до ЗУ «Про депозитарну систему України», номінальний утримувач це іноземна фінансова установа, яка відповідно до законодавства держави, в якій її зареєстровано, має право надавати своїм клієнтам послуги з обліку цінних паперів та реєстрації переходу права власності на цінні папери, у тому числі в інших державах на підставі відповідних договорів з іноземними фінансовими установами.
Статею 5 вказаного Закону визначено, що договір про обслуговування рахунка в цінних паперах укладається між депонентом та депозитарною установою. Рахунок у цінних паперах номінального утримувача відкривається депозитарною установою іноземній фінансовій установі, що відповідає встановленим законодавством вимогам, на підставі договору про надання послуг з обслуговування рахунка в цінних паперах номінального утримувача. Відповідний договір має передбачати обов`язок номінального утримувача щодо розкриття інформації у випадках, передбачених законом, та встановлення у передбаченому законодавством порядку обмежень щодо цінних паперів власника, права на які та права за якими обліковуються на рахунку в цінних паперах номінального утримувача, на підставі отриманих від депозитарної установи підтвердних документів. На рахунку в цінних паперах номінального утримувача депозитарна установа веде облік цінних паперів, прав на цінні папери та прав за цінними паперами, що належать клієнтам номінального утримувача, а також клієнтам клієнта номінального утримувача.
Відповідно до статті 24 Закону, інформація, що міститься у системі депозитарного обліку, є інформацією з обмеженим доступом, охороняється законом та не підлягає розголошенню, крім випадків, передбачених статтею 25 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 25, інформація, що міститься у системі депозитарного обліку, надається депозитарними установами на письмову вимогу суду.
Посилаючись на вищевикладене, у змісті клопотання детектив зазначає, що для встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, зокрема встановлення номінальних утримувачів, депонентів, клієнтів, номерів рахунків цінних паперів та рахунків, з яких здійснювалася оплата за придбані ОВДП, а також осіб, які представляли інтереси депонентів-нерезидентів на території України, під час досудового розслідування виникла необхідність у здійсненні тимчасового доступу до документів, які становлять банківську таємницю та перебувають у володінні АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
За твердженням детектива, документи, до яких необхідно отримати тимчасовий доступ, можуть бути використані як докази для підтвердження обставин, що мають значення для кримінального провадження. Відсутність вказаної інформації та документів унеможливить належне розслідування кримінального провадження, оскільки в інший осіб неможливо встановити обставини, що мають доказове значення у вказаному провадженні. Зокрема, встановлення кінцевих бенефіціарів цінних паперів, осіб, які діяли в інтересах депонентів-нерезидентів та їх номерів рахунків необхідні для встановлення всіх осіб, причетних до даних фінансових операцій, пошуку можливих зв`язків між ними, дослідження обґрунтованості здійснення понадпланових внутрішніх запозичень тощо. Отримати такі документи в інший спосіб неможливо, оскільки документи, наявні в розпорядженні АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », є банківською таємницею, а згідно з п. 2 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність», банківська таємниця може бути розкрита виключно за рішенням суду.
Крім цього, детектив просить прийняти рішення про розгляд вказаного клопотання у закритому судовому засіданні, з метою уникнення розголошення таємниці, що охороняється законом, та без виклику особи, у володіння якої знаходяться документи, у зв`язку з існуванням реальної загрози зміни або знищення вказаних документів.
Відповідно до ч. 2 ст. 27 КПК України, слідчий суддя, суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні, якщо здійснення провадження у відкритому судовому засіданні може призвести до розголошення таємниці, що охороняється законом.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 162 КПК України та ст. 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку в процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов до висновку про можливість розгляду клопотання у закритому судовому засіданні. Втім, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що розгляд поданого клопотання необхідно проводити з викликом особи, у володіння якої перебувають речі та документи, до яких детектив просить надати дозвіл на тимчасовий доступ, оскільки ним не доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів. Тому, відповідно до положень ст. 163 КПК України, після отримання клопотання слідчим суддею здійснено судовий виклик представника особи, у володінні якої знаходяться зазначені у клопотанні речі та документи, а також детектива, який звернувся з клопотанням.
Представник АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, заперечень на клопотання детектива не надав.
Згідно з ч. 4 ст. 163 КПК України, неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.
У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось (ч.4 ст. 107 КПК України).
Вивчивши клопотання детектива та додані до нього матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.
Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і тимчасового доступу до речей та документів, можливе лише якщо:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
З матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
У клопотанні детектива наведені відомості про обставини вчинення злочину, які в сукупності з доданими до клопотання матеріалами дають слідчому судді підстави для висновку, що було вчинено кримінальне правопорушення, про яке зазначається в клопотанні. Такий висновок слідчий суддя зробив з огляду на долучені до матеріалів клопотання копії рішення НБУ від 05.12.2019 № 49-рд, Оцінки Радою НБУ Правління НБУ щодо виконання Основних засад грошово-кредитної політики в 2019 році, схваленої Рішенням ІНФОРМАЦІЯ_4 від 25.02.2020 № 4-рд.
Враховуючи той факт, що санкція ч. 2 ст. 364 КК України, передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі, а згідно примітки ст. 45 КК України, інкримінований злочин віднесений до категорії корупційних, слідчий суддя переконаний, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні детектива. Крім цього, за допомогою застосування такого заходу забезпечення як тимчасовий доступ до речей та документів дійсно може бути встановлено номінальних утримувачів, депонентів, клієнтів, номерів рахунків цінних паперів та рахунків, з яких здійснювалася оплата за придбані ОВДП, а також осіб, які представляли інтереси депонентів-нерезидентів на території України.
Також детективом доведено, що зазначені документи дійсно мають суттєве значення для кримінального провадження, тому що вони дозволять встановити номінальних утримувачів, депонентів, клієнтів, номерів рахунків цінних паперів та рахунків, з яких здійснювалася оплата за придбані ОВДП, а також осіб, які представляли інтереси депонентів-нерезидентів на території України.
Оскільки інформація, яка знаходиться в документах, до яких детектив просить надати дозвіл на тимчасовий доступ, містить охоронювану законом таємницю, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 162 КПК України, то доступ до неї можливо отримати лише з дозволу слідчого судді. Таким чином, необхідна органу досудового розслідування інформація не може бути здобута іншим способом, окрім як отримання дозволу суду.
Відповідно до положень п. 7 ч. 2 ст. 160 КПК України у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено, зокрема, обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження, яка звертається з відповідним клопотанням.
Згідно ч. 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Зі змісту клопотання детектива вбачається, що крім надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », детектив просить надати дозвіл на вилучення копій документів для використання як доказів встановлення кінцевих бенефіціарів цінних паперів, осіб, які діяли в інтересах депонентів-нерезидентів та їх номерів рахунків тощо.
За таких обставин, враховуючи необхідність досягнення зазначеної мети отримання доступу до документів, які перебувають у володінні АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », вилучення копій документів, слідчий суддя вважає виправданим, оскільки такий ступінь втручання до вказаних документів повністю виправдовує потреби досудового розслідування.
Дослідивши клопотання та додані матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосовування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, оскільки детективом у своєму клопотанні доведено, що у володінні АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » можуть перебувати зазначені в клопотанні документи, які самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а також у зв`язку з тим, що на даний час неможливо у інший спосіб довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів.
З огляду на зазначене, клопотання старшого детектива підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 107, 132, 159 -166, 309 КПК України, слідчий суддя, -
Надати детективам Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , дозвіл на тимчасовий доступ до документів у паперовій та електронній формі, з можливістю вилучення їх копій, що перебувають у володінні акціонерного товариства Комерційний банк « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
1.банківських справ щодо відкриття та обслуговування рахунків в цінних паперах депонентам-нерезидентам, в чиїх інтересах АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » впродовж 2019 року брало участь у розміщенні облігацій державної внутрішньої позики та оплаті аукціону, зокрема:
-заяв на відкриття рахунку;
-анкет рахунків в цінних паперах;
-розпоряджень, доручень, довіреностей на представлення інтересів та вчинення дій;
-документів, що підтверджують право номінального утримувача на ведення відповідного виду діяльності особи, виданих в країні реєстрації номінального утримувача, а також документів, що свідчать про реєстрацію такої юридичної особи відповідно до законодавства країни її місцезнаходження;
-документів, що підтверджують повноваження осіб, які мають право діяти від імені номінального утримувача без довіреності;
-договорів про відкриття рахунку в цінних паперах та обслуговування рахунку;
-договорів про надання послуг з обслуговування рахунка в цінних паперах номінального утримувача;
-карток із зразками підписів розпорядників рахунку в цінних паперах та відбитка печатки (у разі її використання);
-документів, що містить інформацію щодо реквізитів банку, у якому відкрито поточний рахунок, та номера цього рахунку;
-інших документів, визначених законодавством України, які знаходяться у таких банківських справах.
2.документів, у яких містяться відомості про осіб-нерезидентів, які через депозитарну установу АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у 2019 році придбали облігації внутрішніх державних позик із зазначенням повних ідентифікуючих даних таких фізичних та юридичних осіб, в тому числі депонентів-нерезидентів, які володіють правами на цінні папери та правами за цінними паперами, що належать клієнтам номінального утримувача, а також клієнтам клієнта номінального утримувача, та інших наявних відомостей, що ідентифікують кінцевого власника державних цінних паперів (депонента); а також обсягів, дохідності та строків погашення облігацій, придбаних такими особами.
3.номерів рахунків, з яких депоненти-нерезиденти, їх представники чи довірені особи перераховували кошти на рахунок АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » для здійснення ним оплати за придбані на користь депонентів-нерезидентів облігацій у 2019 році, а також номерів рахунків, на які здійснюється виплата процентів (купонів) за облігаціями, із зазначенням банківських установ, у яких такі рахунки відкриті та ідентифікаційних даних осіб власників рахунків.
Визначити строк дії ухвали тривалістю тридцять днів, який обраховувати з дня постановлення ухвали слідчим суддею.
У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями Кримінального процесуального Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1