Справа №702/483/20
Провадження №1-кп/702/86/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2020 року м. Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області
в складі: головуючої - судді: ОСОБА_1
з секретарем судового засідання: ОСОБА_2
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бубнів Локачинського району Волинської області, громадянина України, місце державної реєстрації відсутнє, місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 1) 25.12.2003 вироком Локачинського районного суду Волинської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 2) 15.02.2005 вироком Ківерцівського районного суду Волинської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 70 КК України до покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано до покарання, призначеного за даним вироком, невідбуту частину покарання за вироком Локачинського районного суду Волинської області від 25.12.2003 та остаточно призначено покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі; 04.12.2006 постановою Ківерцівського районного суду Волинської області замінено невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким у вигляді обмеження волі на невідбутий строк покарання 1 рік 6 місяців 6 днів; 3) 11.07.2014 вироком Володарського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарарння з іспитовим строком на 1 рік; 4) 29.01.2019 вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 185 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000100 від 12.05.2020,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_3
потерпіла ОСОБА_5 : не з`явилась,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 , повторно 24 лютого 2020 року, близько 10 год. 00 хв, перебуваючи в житловому будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , діючи умисно, з метою викрадення чужого майна та використання його в особистих цілях, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки «S-TELL С258» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , ринкова вартість якого згідно висновку експерта «Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України» № 8/464 від 18 травня 2020 року могла становити 633,33 грн, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на вищевказану суму.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні під час судового розгляду справи свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та показав, що 24.02.2020, близько 10 години він прийшов до ОСОБА_6 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 . Вона дозволила йому зайти до будинку. Коли ОСОБА_7 вийшла з будинку, а він залишився в ньому, помітив поруч з телевізором мобільний телефон марки «S-TELL», сріблястого кольору. Телефон він забрав і поклав собі до кишені. Через деякий час до будинку повернулася ОСОБА_8 і він повідомив, що буде йти додому. Телефон зберігався в нього дома, а потім він його добровільно видав працівникам поліції. Коли він вчиняв крадіжку телефону його ніхто не бачив та ніхто йому не допомагав вчиняти крадіжку. Він щиро кається у вчиненому, зробив для себе належні висновки, відшкодував потерпілій завдані збитки і вона не має до нього претензій, просить суворо його не карати.

Суд переконався, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Цивільний позов заявляти не бажає. У вирішенні питання з приводу призначення міри покарання обвинуваченому та інших клопотань, які будуть виникати в ході судового розгляду справи вона покладається на думку суду.
Представник Монастирищенського РС з питань пробації в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Причини неявки до суду не повідомив. На адресу суду надав досудову доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_3 ..
Крім повного визнання вини ОСОБА_3 , будучи обвинуваченим під час судового розгляду, його вина у вчинені злочину повністю доведена доказами, добутими в установленому законом порядку в ході досудового розслідування, порядок та об`єм дослідження, яких визначений ухвалою суду від 17.12.2020 у відповідності до ч.2 ст.349 КПК України, і які у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, в судовому засіданні, крім показань обвинуваченого, витягу з ЄРДР № 0000100 від 12.05.2020, протоколу огляду предметів від 12.05.2020 з таблицею зображень до нього, постанови про визнання оглянутого предмету речовим доказом та приєднання його до матеріалів кримінального провадження від 12.05.2020, висновку експерта №8/464 від 18.05.2020, протоколу огляду предметів від 14.05.2020 з таблицею зображень до нього, постанови про визнання оглянутого предмету речовим доказом та приєднання його до матеріалів кримінального провадження від 14.05.2020, схоронної розписки від 19.05.2020, характеризуючих особу обвинуваченого даних, не досліджувались, оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснює положення Закону про те, що у випадку розгляду справи у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, обставини, що пом`якшують та обтяжують призначення покарання.
Обставинами, що пом`якшують призначення покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують призначення покарання обвинуваченому суд не вбачає.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує те, що він раніше неодноразово судимий, висновок досудової доповіді відносно обвинуваченого відповідно до якого ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як високий. Однак, суд також враховує що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 . Законом віднесено до категорії нетяжких злочинів, пом`якшуючі призначення покарання обставини, його щире каяття у вчиненні злочину, добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди, він позитивно характеризується за місцем проживання, відношення самого обвинуваченого до вчиненого злочину, засудження ним власної поведінки в судовому засіданні, позицію потерпілої, яка немає до обвинуваченого претензій, те, що злочином не завдано тяжких наслідків, обвинувачений на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, та вважає з урахуванням всіх наведених вище обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і находить за необхідне призначити йому покарання у виді обмеження волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Призначення саме такого покарання є необхідним і буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів про, що в судових дебатах зазначав і прокурор.
Крім цього, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 КК України, в даному випадку, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, суд призначає покарання обвинуваченому з урахуванням вимог ч. 1 ст. 69-1 КК України.
Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд призначає покарання обвинуваченому з дотриманням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація та вважає, що призначення саме такого покарання, з урахуванням всіх вищеописаних обставин та особи обвинуваченого, є необхідним і буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Суд, підстав для застосування відносно обвинуваченого ст. 69 КК України, не вбачає.
Цивільний позов не пред`явлено.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ст.124 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися. Клопотання про їх застосування не надходило.
На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 373, ст. 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
Керуючись ст. 75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі звільнити з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:
1. Повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
2. Періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
3. Не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов не пред`явлено.
Речові докази:
- мобільний телефон марки «S-TELL С258», картонну коробку від мобільного телефону марки «S-TELL С258», гарантійний талон, які передано під схоронну розписку потерпілій ОСОБА_5 - залишити у її власності звільнивши її від схоронної розписки.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 витрати за проведення судової товарознавчої експертизи на користь держави в сумі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 коп.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.
Вручити копію вироку негайно прокурору та обвинуваченому.
Копію вироку сторони можуть отримати в суді після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1