Житомирський апеляційний суд
Справа №295/8805/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 5 ст. 72 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 25 серпня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання,

встановила:

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 25 серпня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання.

Суд дійшов висновку, що строк попереднього ув`язнення засудженому ОСОБА_7 вже зарахований до строку покарання вироками від 27.06.19 та від 02.07.2019, ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 22.07.2020 визначено остаточне покарання, тому підстав для задоволення клопотання суд не вбачає.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 11.08.2016 по 19.03.2018 року.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що засуджений вважає, що суд першої інстанції безпідставно не врахував йому ці строки, оскільки йому було визначено остаточне покарання, в порядку виконання вироку при вирішенні питання про застосування покарання при наявності кількох вироків, а вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.06.2019 року йому цей строк було зараховано.

Заслухавши доповідача, заперечення прокурора, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Попереднє ув`язнення відповідно до положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Згідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі здійснюється лише у межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.06.2019, за злочин, вчинений 10.08.2016, ОСОБА_7 засуджено за ст.ст. 185 ч. 3, 357 ч. 3, ст. 70 ч. 1 КК України на 4 роки позбавлення волі. Зараховано в строк призначеного покарання строк перебування під вартою з 27.10.2016 по 01.02.2018 включно, відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.06.2019 набрав законної сили 29.07.2019.

Вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02.07.2019, зміненим ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23.04.2020, ОСОБА_7 засуджено за злочин, вчинений 19.03.2018, за ст.ст. 121 ч. 2, 187 ч. 4, 70 ч. 1 КК України на 8 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України строк відбування покарання останньому визначено рахувати з моменту його затримання, а саме з 19 березня 2018 року з розрахунку день за день.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02.07.2019 набрав законної сили 23.04.2020.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 22.07.2020 за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.06.2019 та за ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23.04.2020 ОСОБА_7 остаточно визначено покарання із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі.
При цьому, визначаючи остаточне покарання, суд першої інстанції застосував принцип поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.06.2019 року більш суворим покаранням призначеним вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02.07.2019 зміненим ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23.04.2020 р. у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі,

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскільки засудженому ОСОБА_7 було визначено остаточне покарання, в межах найбільш суворого покарання за останнім вироком від 02.07.2019 р. за яким підстави для зарахування до строку покарання попереднього ув`язнення, відповідно Закону України №838-VIII, з розрахунку день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (злочин вчинено після 20 червня 2017 року) відсутні, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для зміни чи скасування ухвали суду колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405 407, 418 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 25 серпня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: