Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
19 серпня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

Прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7

слідчого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 25 липня 2020 року в кримінальному провадженні № 0000485, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Здолбунівського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 діб щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, без визначення суми застави, до 21 вересня 2020 року.

Як вбачається з клопотання, ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 24 липня 2020 року близько 13.00 год, за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом відкриття люка, повторно, незаконно проникли до приміщення вагової та вагонних ваг № 3 ст. Здолбунів, що в м. Здолбунів на вул. Вілли 1В, звідки таємно викрали коплектуючі до механічних вагонних ваг 150 тон РСЦ150-13В, а саме тарник вартістю 650 грн, коромисло вартістю 900 грн, додатковий важіль вартістю 600 грн, проммеханізм вартістю 800 грн, дві з`єднувальні розтяжки вартістю 400 грн кожна, заподіявши АТ Укрзалізниця регіональній філії Львівська залізниця ВСП Рівненська дирекція залізничних перевезень ст. Здолбунів майнової шкоди на загальну суму 3750 грн, про що 25 липня 2020 року йому оголошено ( а. с. 22-24).

У поданій апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 , покликаючись на незаконність ухвали, вказує, що матеріали клопотання не містять будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження його винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, як і відсутні дані, які б підтверджували, що він, перебуваючи на більш м`якому запобіжному заході, буде переховуватися від органів розслідування та суду чи вчиняти нові кримінальні правопорушення. Доводить, що судом не враховано його характеризуючи дані, як особи, котра має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, а слідчий та прокурор, на його думку, не довели наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що він може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його постійного проживання, вирішивши питання щодо визначення застави.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_6 та захисника-адвоката ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали клопотання й обговоривши викладене в апеляційній скарзі підозрюваного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 5 Європейської Конвенції з прав людини (1995 р.) законним та обґрунтованим вважається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У рішенні Європейського Суду з прав людини ( справа "Мацнеттер проти Австрії" ) зазначено, що підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, крім обґрунтованої підозри у вчиненні правопорушення, є наявність ризиків, зокрема, вчинення обвинуваченим подальших правопорушень.

При визначенні ризиків має враховуватися особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя встановив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 3 до 6 років, та існують ризики переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування або суду і недотримання ним своїх процесуальних обов`язків.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину групою осіб в період іспитового строку, встановленого вироком Здолбунівського районного суду від 27 вересня 2019 року, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі від 3 до 6 років, ніде не працює, не має постійного визначеного місця проживання, що знайшло своє підтвердження при апеляційному розгляді, і дає підстави вважати про наявність ризиків - вчинення іншого кримінального правопорушення та недотримання своїх процесуальних обов`язків, оскільки відсутні стримуючі чинники особистісно - соціального характеру, про що йдеться і в доводах прокурора при апеляційному розгляді справи.

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні Мюррей проти Об`єднаного Королівства, згідно якого факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обгрунтувати засудження, а пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи, колегія суддів вважає, що твердження апелянта в апеляційній скарзі і щодо необґрунтованості пред`явленої підозри ОСОБА_6 не заслуговують на увагу, оскільки матеріали судового провадження містять дані щодо причетності ОСОБА_6 до вчинення злочину.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали і обрання ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 25 липня 2020 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 - залишити без зміни, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Рівненського
апеляційного суду ОСОБА_1 . 20.08.2020 року