Провадження №1-кс/127/7556/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2020 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Вінницької області, яка полягає в невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 07.07.2020, в порядку ст. 303 КПК України, -
в с т а н о в и в :

10.08.2020 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Вінницького міського суду Вінницької області зі вищевказаною скаргою із підстав зазначених у ній.

В судове засідання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з`явилися, однак надали заяву про розгляд скарги за їх відсутності.
Представник Прокуратури Вінницької області в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій просив відмовити у задоволені даної скарги, оскільки матеріали заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про внесення відомостей до ЄРДР направленні до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, за належністю, на підтвердження чого надав супровідні листи. Розгляд справи просив провести за його відстуності.

Відповідно до ст. 107 ч. 4 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи вищенаведене, судовий розгляд здійснювався без фіксації процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи скарги, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України», яке прийняте палатою ЄСПЛ, право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Відповідно до ст. 303 ч. 1 п. 1 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Відповідно до ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

За правилами глави 26 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність розглядаються слідчим суддею того місцевого суду, у межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахуванням вимог ст.ст.32,33 КПК України щодо територіальної та інстанційної підсудності.

Судом встановлено, що 07.07.2020 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Генеральної прокуратури України із заявою про злочин, яка в подальшому була скерована до Прокуратури Вінницької області, та 04.08.2020 Прокуратурою Вінницької області вказана заява перенаправлена до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому для прийняття рішення щодо внесення відомостей до ЄРДР.
Виходячи з аналізу ст. ст. 32, 218 КПК України щодо територіальної підсудності, суд дійшов до висновку про те, що дана скарга не підлягає розгляду Вінницьким міським судом Вінницької області, так як Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, не знаходиться в межах територіальної юрисдикції Вінницького міського суду Вінницької області.
Отже, наведене свідчить про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з даною скаргою необхідного звернутись до місцевого суду в м. Хмельницькому за місцем знаходження органу досудового розслідування.

Тому, слідчий суддя, слідчий та прокурор мають керуватися виключно положеннями КПК України та нормативно-правовими актами, які йому не суперечать.

Враховуючи викладене, підстави для розгляду даної скарги у Вінницького міського суду Вінницької області відсутні, а тому суд вважає за доцільним скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Керуючись ст. 303, 304, 306 КПК України,-

у х в а л и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 бездіяльність прокуратури Вінницької області, яка полягає в невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 07.07.2020, в порядку ст. 303 КПК України - відмовити.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя