Номер провадження: 11-сс/813/1308/20
Номер справи місцевого суду: 509/2457/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.06.2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на рішення слідчого Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області від 30.10.2018 про закриття кримінального провадження №0003433, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.12.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,-

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.06.2020 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області від 30.10.2018 року про закриття кримінального провадження №0003433, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.12.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
Ухвала мотивована тим, що у скарзі не зазначається, які саме, на думку скаржника, слідчі, процесуальні дії не вжиті та рішення не прийняті, а також які мають та можуть бути вжиті, прийняті у кримінальному провадженні задля досягнення завдань кримінального провадження, визначених у ст. 2 КПК України.
На думку слідчого судді слідчим дотримано вимоги кримінально-процесуального законодавства та під час досудового розслідування даного кримінального провадження повно та всебічно досліджені обставини провадження, на виконання вимог ч.2 ст. 9 КПК України, проведені необхідні слідчі дії, в тому числі допитані свідки та надана їм правова оцінка.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погоджуючись із прийнятим слідчим суддею рішенням потерпілий ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає рішення суду незаконним, необґрунтованим та невмотивованим.
Доводи обґрунтовує тим, що рішення старшого слідчого є незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням процесуальних норм ст. 2, ст. 10, 11, 55, 56, 60,84, 85, 91-94, ч. 1, 5 ст. 284 КПК України. Слідчим прийнято рішення без всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. Зазначає,що ОСОБА_8 ніколи не був власником «Hammer H3», державний номерний знак НОМЕР_1 , однак слідчий суддя підтвердив висновок слідчого про існування цивільно правових відносин між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Судом також не перевірено твердження слідчого про зняття всіх раніше накладених арештів на автомобіль «Hammer H3».
Просить ухвалу суду та постанову слідчого Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області від 30.10.2018 року про закриття кримінального провадження №0003433 від 31.12.2015 року скасувати.

В судове засідання апеляційного суду потерпілий ОСОБА_7 не з`явився, однак подав клопотання у якому просить провести розгляд без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

З`ясувавши думку прокурора, який не заперечував проти апеляційного розгляду за відсутності потерпілого ОСОБА_9 , враховуючи положення ч.3 ст.306 та ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про можливість проведення апеляційного розгляду без участі потерпілого.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши: суддю-доповідача; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив оскаржувану ухвалу та постанову слідчого залишити без змін; вивчивши матеріали судового провадження і матеріали кримінального провадження; перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до п. 18 ч.1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченим нормами КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Згідно з положеннями ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.
Вичерпний перелік рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, встановлений ст.303 КПК України.
Рішення слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження підлягає оскарженню в порядку ст. 303 КПК України.
Стаття 284 КПК України передбачає випадки закриття кримінального провадження органом досудового розслідування, зокрема, п. 2 ч. 1 зазначеної статті встановлює як підставу для закриття кримінального провадження відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
За загальним правилом, досудове розслідування здійснюється за допомогою проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, в результаті чого здійснюється збір доказів, на підставі яких, відповідно до положень ч. 1 ст. 84 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя та суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Однією із найважливіших конституційних гарантій забезпечення та захисту прав та свобод особи є закріплення права на судовий захист.
Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантується право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
Як свідчить практика ЄСПЛ, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Так, ЄСПЛ, дотримуючись оптимального балансу між забезпеченням реалізації права особи на доступ до правосуддя та принципом правової визначеності, сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи «Белле проти Франції», «Ільхан проти Туреччини», «Пономарьов проти України», «Щокін проти України» тощо). Суд може визнати причини попуску строку поважними, а підстави для його поновлення виправданими з метою досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи.

Як вбачається з матеріалів досудового розслідування 30.12.2015 року ОСОБА_7 подав заяву про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_8 шляхом обману та зловживання довірою заволодів автомобілем «HAMMER H3», 2006 року вироблення, загальною вартістю 447807 гривень, що належить ОСОБА_7
31.12.2015 року за даним фактом слідчим відділом Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області внесено відомості до ЄРДР №0003433 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України та розпочате досудове розслідування.
Як свідчать матеріали кримінального провадження, 10.02.2016 року для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення відібрано пояснення у ОСОБА_8 .
Відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно з ч. 1 ст. 95 КПК України вбачається, що показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.
Тобто кримінальне процесуальне законодавство містить вичерпний перелік показань, які є процесуальними джерелами доказів та відібрання пояснення до даного переліку не відноситься.
Натомість слідчий вказаних вимог не дотримався та при винесені постанови про закриття кримінального провадження послався на вказане пояснення, як доказ, чим порушив вимоги чинного кримінально процесуального законодавства.
Разом з тим слідчий не дослідив обставини на які посилався потерпілий ОСОБА_7 у своїй заяві та прийшов до висновку, що спір, який виник між потерпілим та ОСОБА_8 вказує на наявність у даному випадку цивільно правових відносин.
Крім цього матеріали кримінального провадження містять чисельні клопотання про здійснення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 220 КПК України, в тому числі і допиту в якості свідка ОСОБА_8 як особи, що скоїла злочин, які слідчим не розглянуто взагалі.

Крім того, за наявності зазначених у заяві ОСОБА_7 та викладених під час проведення його допиту в якості потерпілого тверджень щодо вчинення зазначеного злочину саме ОСОБА_8 , в постанові, слідчий не прийняв відповідне рішення саме відносно цієї особи.

Таким чином, як вбачається з наведених апеляційним судом обставин, слідчим не проведено повне та всебічне досудове розслідування кримінального провадження, не в повній мірі досліджені обставини, викладені у заяві та показаннях потерпілого ОСОБА_7 , в тому числі з огляду на заявлені останнім чисельні клопотання та передчасно за відсутності правових та фактичних підстав для цього, винесено передчасне рішення про закриття кримінального провадження.

Отримавши скаргу потерпілого, слідчий суддя на зазначені недоліки та неповноту досудового розслідування уваги не звернув, викладені в скарзі доводи не перевірив та належної оцінки доводам заявника та потерпілого у даному кримінальному провадженні не надав, що свідчить про прийняття слідчим суддею передчасного та помилкового рішення про відмову у задоволенні скарги.
За таких обставин, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження та направлення матеріалів кримінального провадження прокурору для організації подальшого досудового розслідування.
В ході проведення досудового розслідування необхідно належним чином провести перевірку викладених у заяві та показаннях потерпілого ОСОБА_7 фактів, зокрема допитати ОСОБА_8 , розглянути клопотання потерпілого у відповідності до положень ст.220 КПК України та після виконання усіх можливих і необхідних слідчих та інших процесуальних дій, повно, всебічно та об`єктивно надати належну оцінку встановленим фактичним обставинам і на підставі отриманих даних прийняти законне та обґрунтоване рішення, в тому числі і відносно особи, на неправомірність дій яких посилається ОСОБА_7 .
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_7 про скасування ухвали слідчого судді та постановлення апеляційним судом нової ухвали про задоволення скарги заявника, скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження та направлення матеріалів кримінального провадження керівнику Іллічівської місцевої прокуратури для організації проведення досудового розслідування.
Керуючись ст.ст. 303-307, 309, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.06.2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на рішення слідчого Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області від 30.10.2018 про закриття кримінального провадження №0003433, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.12.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_7 , задовольнити.

Постанову слідчого Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 від 30.10.2018 року про закриття кримінального провадження №0003433, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.12.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, - скасувати.

Матеріали кримінального провадження направити керівнику Іллічівської місцевої прокуратури для організації проведення досудового розслідування у даному кримінальному проваджені.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4