У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 грудня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання інспектора СД Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором, у кримінальному провадженні №0000237 від 08.12.2020 року про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В :

З внесеного інспектором клопотання, яке погоджене з прокурором, та доданих до нього матеріалів слідує, що 07.12.2020 р., о 09:23 годині, до Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення про те, що за адресою: Ужгородський район с. Оноківці, вул. Центральна, на автомобілі марки «ВАЗ 2107», д.н.з. « НОМЕР_1 », ймовірно внесено зміни в номерне позначення кузову автомобіля. А тому наявні підстави вважати, що номерне позначення кузова можливо піддавалось змінам.

08.12.2020 року відомості про вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000237 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого 290 КК України.

07.12.2020 року в ході проведення огляду місця події, автомобіль марки «ВАЗ 2107» д/н « НОМЕР_2 » було вилучено, та в подальшому транспортний засіб поміщено на спец майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Ужгородського РВП за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55 Ужгородського району, оскільки останній є тимчасово вилученим майном, також в ході огляду було вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

08.12.2020 року постановою інспектора сектора дізнання Ужгородського ВП Ужгородського РВП ГУНП в Закарпатської області вказаний автомобіль марки «ВАЗ 2107» д/н « НОМЕР_1 », та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , визнано речовим доказом по кримінальному провадженні.

В обґрунтування заявленого клопотання інспектор зазначає, що вищевказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом, останній може бути використаний під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення збереження речового доказу та можливості проведення органом досудового розслідування необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні, слідчий просить накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ 2107», д/н « НОМЕР_2 », та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії « НОМЕР_3 ». Просить також визначити місце зберігання автомобіля за адресою: АДРЕСА_1 .

У судове засіданні слідчий не з`явився, однак подав до суду рапорт про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся, про що свідчить наданий слідчим рапорт.

Дослідивши матеріали внесеного слідчим клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
В частині 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 11 статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
З матеріалів клопотання встановлено, що в провадженні Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування кримінального провадження №0000237 від 08.12.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, в рамках якого досліджуються обставини щодо внесення змін в номерне позначення кузову автомобіля марки «ВАЗ 2107», д.н.з. « НОМЕР_1 ».
07.12.2020 року в ході проведення огляду місця події було вилучено автомобіль марки «ВАЗ 2107» д/н « НОМЕР_2 » та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .
08.12.2020 року постановою інспектора сектора дізнання Ужгородського ВП Ужгородського РВП ГУНП в Закарпатської області вказаний автомобіль марки «ВАЗ 2107» д/н « НОМЕР_1 », та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , визнано речовим доказом по кримінальному провадженні.
На виконання вимог ч.1ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1ст.170 КПК України.

Слідчим доведено, що вилучений в ході огляду місця події транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію має значення речового доказу у кримінальному проваджені №0000237 та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки зберіг на собі сліди злочину, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя враховує можливість використання вилученого транспортного засобу, як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, а тому клопотання в цій частині слід задоволити.

Разом з тим, слідчий суддя приймає до уваги те, що у відповідності до вимог ч.11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Положеннями ч.4 ст.173 КПК України визначено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що заборона користуватися транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ 2107», д.н.з. « НОМЕР_1 », може завдати надмірного обмеження прав власника (володільця) майна. В той же час, заборона розпорядження вказаним транспортним засобом забезпечить збереження речового доказу та не призведе до приховування, знищення, перетворення чи відчуження останнього.

Що стосується вимог слідчого про визначення місця зберігання вилученого майна, то такі вимоги є безпідставними та не підлягають до задоволенню, оскільки в повноваження слідчого судді, під час розгляду клопотання про арешт майна, не входить вирішення питання про визначення місця зберігання речових доказів по справі, а вказане питання є виключною прерогативою слідчого, який розслідує кримінальне провадження.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає, що клопотання інспектора підлягає до часткового задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання інспектора - задоволити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене у ході огляду місця події від 07.12.2020 року, а саме на: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та на транспортний засіб марки «ВАЗ 2107» д/н « НОМЕР_1 », із забороною розпорядження ним (зняття з обліку, перереєстрацію, відчуження).

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1