Справа № 125/1326/15-к
Провадження №11-кп/801/29/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 січня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 13.11.2017 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000093 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Глинянка, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, працюючого водієм ТОВ «Династія» с. Маньківці,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 13.11.2017 ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.
На підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_7 звільнено від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 процесуальні витрати у розмірі 3 666,11 грн.
За вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що 28.11.2010, приблизно о 17 год, перебуваючи біля сільського ставу в с. Маньківці Барського району Вінницької області, на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс ОСОБА_9 , який стояв накарачки, один удар колінами по спині в ділянку лівого плеча, в результаті чого потерпілий отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я та стійкої втрати загальної працездатності менш як на третину у вигляді передньо-нижнього вивиху лівої плечової кістки.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У апеляційній скарзі захисник вказує, що вирок суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим. Суд під час розгляду справи та ухвалення вироку допустив однобічність та неповноту судового слідства, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
Суд безпідставно не прийняв покази свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , не врахував висновок судово-медичної експертизи від 16.11.2012, те що Кондратюки були ініціаторами конфлікту, безпідставно задоволив вимоги потерпілого щодо відшкодування процесуальних витрат.
Просила закрити кримінальне провадження за ч. 1 ст. 122 КК України.

Позиції учасників судового провадження
Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який вважає вирок законним та обґрунтованим, заперечував проти задоволення апеляційної скарги, захисника ОСОБА_13 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги, потерпілого ОСОБА_9 , який просив залишити вирок без змін, провівши часткове судове слідство, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Мотиви Суду
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Зі змісту ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Суд першої інстанції на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України ухвалив законне, обґрунтоване рішення відносно щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 122 КК України.
Доводи апеляційної скарги щодо недотримання судом першої інстанції вимог ст. 370, ст. 373 КПК України є безпідставними.
Приймаючи рішення щодо ОСОБА_7 суд першої інстанції в дотримання вимог ст. 91 КПК України з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження перевірив та безпосередньо дослідив докази, отримав усно показання учасників кримінального провадження.
В судовому засіданні апеляційної інстанції за клопотанням захисника допитано свідків кримінального провадження.
Свідок ОСОБА_14 суду показав: 28.11.2010 батько попросив його піти з ним до ставу, бо по телефону повідомили, що ОСОБА_7 з родичами спускає став і виловлює рибу. Приблизно о 16-ій годині 30 хвилин вони прийшли на став, батько зупинився розмовляти з ОСОБА_7 , а він пішов фотографувати, як ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_15 виловлювали рибу. Коли він зробив кілька фото, до нього піднявся спочатку ОСОБА_10 , а потім інші, почали вимагати віддати телефон, аби стерти фотографії. Почалася шарпанина, в ході якої він, ОСОБА_10 і ОСОБА_11 скотилися до ставка. ОСОБА_9 хотів розборонити, але хтось його штовхнув і він впав. Бачив, що коли батько почав зводитися із землі і стояв на карачки, ззаду підбіг ОСОБА_7 , скочив коліньми батькові на плечі, той знову впав. Потім ОСОБА_7 від батька підбіг до нього самого, кинув на руки у воду і намагався вмокнути його голову у воду. Батько крикнув, що йому боляче і сутичка припинилася. Піднятися із ставка на греблю йому допомогли ОСОБА_10 та ОСОБА_16 . Всі розійшлися по домівках. По дорозі батько скаржився на біль у лівому плечі, не міг підняти руку, а коли викликали швидку допомогу, виявилося, що у нього вивихнуте плече.
Допитаний свідок ОСОБА_10 показав суду, що в передобідню пору 28.11.2010 він із ОСОБА_11 їхали попри ставок до своєї тітки дружини ОСОБА_7 , і бачили, що ставок спускають. Після заготівлі дров, близько 17-ої години, вони з ОСОБА_7 прийшли до ставу, дивилися як його спускають. Через 10-15 хвилин на греблю прийшли ОСОБА_17 . ОСОБА_18 почав їх фотографувати, йому це не сподобалося, він почав закривати рукою об`єктив. ОСОБА_19 вдарив його в обличчя, а він, падаючи, потягнув ОСОБА_20 за собою і вони скотилися з греблі до води. На допомогу йому підійшов ОСОБА_21 . ОСОБА_9 скочив з греблі і біг у напрямку до них. Він кілька разів падав, коли підбіг до них, у нього в руці був камінь і він ним вдарив його у голову. ОСОБА_7 всіх розборонив. ОСОБА_9 ніхто не бив, разом вони піднялися на греблю і розійшлись по домівках.
Свідок ОСОБА_11 суду показав, що 28.11.2010 він з ОСОБА_10 на автомобілі останнього їхали до ОСОБА_7 , бачили, що спускають став. Ввечері близько 17-ої години, коли закінчили роботу пішли подивитися на став. Через кілька хвилин до них підійшли ОСОБА_17 і ОСОБА_22 почав їх звинувачувати у тому, що вони зірвали ставок. Кондратюк ОСОБА_18 почав їх фотографувати, на зауваження ОСОБА_23 зупинитися, ОСОБА_18 вдарив його кулаком в обличчя, і вони разом скотилися до ставка. Він підбіг їх розборонити. Бачив, що ОСОБА_9 скочив з греблі, взяв гранітний камінь, підбіг до них і вдарив ОСОБА_23 в голову. ОСОБА_9 також і на нього замахнувся, але він закрився від нього рукою. ОСОБА_9 ніхто не бив.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що 28.11.2010 до нього приїхали племінники дружини ОСОБА_21 та ОСОБА_24 допомогти заготовити дрова. Вони знали, що спускають сільський став, а тому ввечері біля 16 години 30 хвилин запропонували піти подивитися. Хлопці пішли за греблю, а він залишився стояти неподалік «монаха». До нього підійшов ОСОБА_9 , вони розмовляли. Свого сина ОСОБА_25 відправив сфотографувати ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , оскільки підозрював, що ті виловлюють рибу. Він бачив, як ОСОБА_14 вдарив ОСОБА_10 кулаком в ніс, той почав падати до ставу і потягнув за собою ОСОБА_14 . ОСОБА_21 побіг до них і всі троє вони почали шарпатися і штовхатися. ОСОБА_9 зіскочив з греблі і побіг до молодих людей. Очевидно, перечепившись, ОСОБА_9 впав на лівий бік, потім, піднімаючись, взяв камінь і побіг далі. Коли ОСОБА_9 підбіг до хлопців, він каменем вдарив ОСОБА_23 у потилицю. Тоді і він уже підбіг до води, почав відбирати камінь з рук ОСОБА_9 . В процесі штовханини вони обоє падали на землю. Коли всі заспокоїлися, піднялися на греблю і порозходилися по домівках. ОСОБА_9 він не бив, той не скаржився на якийсь біль, лише наступного дня люди говорили, що до ОСОБА_9 приїздила швидка допомога. Просив виправдати його.
Потерпілий ОСОБА_9 суду показав, що він був депутатом Барської районної ради і за цей час жителі села Маньківці, де він проживає, неодноразово звертались до нього зі скаргами, що ОСОБА_7 розпоряджається ставом, не дозволяє виловлювати в ньому рибу. 28.11.2010 йому подзвонили односельці і повідомили, що ОСОБА_7 із племінниками спускає став. Він пішов туди разом із сільським головою та дільничним інспектором міліції. Було встановлено, що став спускають, але хто це робить, не було відомо. З метою встановити осіб, що самоправно розпоряджаються сільським майном, він зі своїм сином ОСОБА_26 приблизно о 16 годині 30 хвилин пішли на став. Там вони застали ОСОБА_7 . Він зупинився біля ОСОБА_7 , а сина попросив сфотографувати ОСОБА_27 і ОСОБА_10 , які були одіті в рибацькі чоботи і спеціальний одяг і виловлювали рибу «фаткою». Він бачив, що між ОСОБА_20 та племінниками ОСОБА_7 розпочалась суперечка, потім вони почали шарпатися і скотилися з греблі до води. Побачивши це, він підбіг до них розборонити, але ОСОБА_28 штовхнув його і він упав на землю. Коли зводився і стояв на карачки, почув удар в ліве плече ззаду, знову впав і на якийсь час втратив свідомість. Після того як прийшов до себе і почав підніматися, бачив, що ОСОБА_7 сидить зверху на синові, б`є його і головою товче в болото. Після його крику, що болить серце, бійка припинилася, всі вийшли на греблю і розійшлись по домівках. Того ж вечора він відчув біль у лівому плечі, викликав швидку допомогу і виявилося, що у нього мав місце вивих лівого плечового суглобу. Зі слів сина знає, що саме ОСОБА_7 коліньми вдарив його у плече. У зв`язку з нанесеним ушкодженням він лікувався приблизно 25 днів, потім був направлений в санаторій. Просив призначити ОСОБА_7 покарання відповідно до Закону. Просив стягнути з ОСОБА_7 3561 гривню 86 копійок витрат, які він поніс у зв`язку з переїздами до органу досудового розслідування та суду, та 104 гривні 25 копійок витрат, які він поніс у зв`язку із виготовленням ксерокопій матеріалів досудового розслідування.
Факт заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 обвинуваченим ОСОБА_7 знайшов підтвердження під час судового розгляду.
Дані обставини знайшли підтвердження у інших доказах, а саме у заяві потерпілого ОСОБА_9 від 29.11.2010 (а.с. 68, т. 3), в якій він на ОСОБА_7 вказує як на особу, що нанесла йому тілесні ушкодження; протоколом від 05.08.2011 відтворення обстановки і обставин події (а.с. 77-85, т. 3), в якому зафіксовано пояснення потерпілого ОСОБА_9 про те, як, в якому місці, яким чином ОСОБА_7 наносив йому тілесні ушкодження; протоколом від 05.08.2011 відтворення обстановки і обставин події (а.с. 86-92, т. 3) і протоколом від 18.05.2012 відтворення обстановки і обставин події (а.с. 97-102, т. 3), в якому зафіксовано пояснення свідка ОСОБА_14 про місце і спосіб нанесення ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_9 тілесного ушкодження; актом судово-медичного обстеження № 293 від 29.11.2010 (а.с. 74, т. 3) та актом судово-медичного дослідження № 105 від 24.05.2011 (а.с. 75, т. 3), в яких зроблено висновок, що 28.11.2010 при обставинах, на які вказує ОСОБА_9 , йому було спричинено середнього ступеня тяжкості тілесне ушкодження у вигляді закритого вивиху лівого плеча; висновком комісійної експертизи № 131-к від 28.08.2012 (а.с. 114-118, т. 3), яким підтверджено висновки попередніх експертиз про характер, давність і ступінь тяжкості отриманих ОСОБА_9 тілесних ушкоджень і встановлено механізм їх заподіяння: прикладання травмуючої сили на задню поверхню ділянки лівого плеча у напрямку сили ззаду наперед, зверху вниз та ззовні; висновком комісійної судово-медичної експертизи № 52/13 від 12.05.2015 (а.с. 122-133, т. 3), відповідно до якого передньо-нижній вивих лівої плечової кістки у ОСОБА_9 міг утворитися від дії значної сили на задню поверхню лівого плечового суглобу у напрямку ззаду наперед при відведенні руки назовні і не міг утворитися при падінні з висоти власного зросту лівим боком на тверду поверхню.
При цьому, приймаючи як доказ висновок комісійної судово-медичної експертизи № 52/13 від 12.05.2015 суд першої інстанції належним чином умотивував, з яких підстав його прийнято.
Під час апеляційного розгляду судом досліджені висновки судово-медичних експертиз.
Таким чином, суд першої інстанції врахував всі докази, які мають істотне значення для визначення судового рішення, висновки суду підтверджені доказами, зібраними у суворій відповідності з вимогами закону і дослідженими в судовому засіданні та дійшов вірного висновку, щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст .122 КК України, висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Твердження захисника щодо порушення судом такої засади кримінального провадження як змагальність сторін, порушення права обвинуваченого на належний захист не знайшли свого підтвердження.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на підставі угоди укладеної між обвинуваченим ОСОБА_7 та захисником ОСОБА_13 05.04.2017, остання приймала участь у судовому розгляді кримінального провадження.
Відмова суду в задоволенні клопотання про виклик експертів у судове засідання для дачі пояснень по висновкам не є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.
Клопотання судом було розглянуто у відповідності до вимог ст. 350 КПК України.
Позиція захисника, що у обвинувальному акті мова йде про стояче положення потерпілого ОСОБА_9 під час нанесення тілесних ушкоджень, а суд у своєму рішенні про це не зазначив є хибними, оскільки у обвинувальному акті вказівка про перебування потерпілого у стоячому положенні відсутня, це є припущення захисту.
Доводи апеляційної скарги щодо порушення права обвинуваченого на захист під час підготовчого засідання та наявності підстав для повернення обвинувального акту є необґрунтованими.
З матеріалів кримінального провадження убачається, що 09.03.2017 відбулося підготовче судове засідання відповідно до вимог ст. 314 КПК України, у якому суд, перевіривши відповідність вимогам КПК обвинувального акта, прийняв рішення про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.
Обвинуваченому ОСОБА_7 роз`яснено було права та обов`язки, в тому числі право на захист, про що свідчить розписка (а.с. 63 т. 2).
Вирішуючи питання, щодо стягнення на користь ОСОБА_9 процесуальних витрат суд дотримався вимог ст. 118, 122 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування вироку та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 122 КК України.
Інші підстави передбачені ст. 409 КПК України для зміни чи скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції відсутні.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 13.11.2017 щодо ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців із дня її проголошення, набуває законної сили з моменту оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4