справа № 156/881/20
Номер провадження: 1-кп/156/117/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2020 року смт. Іваничі
Іваничівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Іваничі кримінальне провадження № 0000198 від 07 серпня 2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Володимир-Волинський Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, офіційно не одруженого, освіта вища, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України , -
В С Т А Н О В И В :

07 серпня 2020 року близько 17.00 год., на вул. Заводській в смт. Іваничі поліцейським СРПП Іваничівського відділення поліції Горохівського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 , спільно з поліцейським СРПП Іваничівського відділення поліції Горохівського відділу поліції ОСОБА_7 було зупинено автомобіль марки , «VOLKSWAGEN-LT», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , водій якого, ОСОБА_4 , порушив вимоги п. 2.3в Правил дорожнього руху України, а саме не був пристебнутий ременем безпеки та п.2.1ґ Правил дорожнього руху України, а саме не мав при собі полісу обов`язкового страхування транспортних засобів, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126, ч.5 ст.121 КУпАП.
У подальшому, 07 серпня 2020 року, близько 17 год. 10 хв., ОСОБА_4 , знаходячись у службовому автомобілі поліції марки «RENAULT DOKKER» р.н.з. НОМЕР_2 , під час оформлення поліцейським СРПП Іваничівського відділення поліції Горохівського відділу поліціі ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 адміністративних матеріалів про порушення ОСОБА_4 ПДР України, останній висловив пропозицію працівнику поліції ОСОБА_6 , який відповідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є службовою особою правоохоронного органу, в зв`язку з постійним виконанням функцій представників влади із правоохоронними і правозастосовними повноваженнями, надати йому неправомірну вигоду у вигляді грошей за те, щоб вказана службова особа з використанням наданої йому влади та службового становища не вчиняла дій в його інтересах, тобто не виносила постанову про адміністративне правопорушення і не притягувала його до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України. У відповідь працівник поліції ОСОБА_6 пояснив та неодноразово попередив ОСОБА_4 про те, що за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі передбачена кримінальна відповідальність. Однак останній, незважаючи на неодноразові попередження про кримінальну відповідальність, переслідуючи мету ухилення від відповідальності за порушення ПДР України, продовжив вчиняти дії, направлені на пропозицію та надання неправомірної вигоди.
Так, ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи у службовому автомобілі поліції марки «RENAULT DOKKER» р.н.з. НОМЕР_2 , з метою уникнення відповідальності за порушення ПДР України, надав неправомірну вигоду в сумі 300 грн. поліцейському СРПП Іваничівського відділення поліції Горохівського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 , поклавши вказані гроші на підлогу службового автомобіля між передніми сидіннями. В подальшому вказані злочинні дії ОСОБА_4 були негайно припинені, зокрема працівник поліції ОСОБА_6 у межах своїх повноважень, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» та Закону України «Про запобігання корупції» вжив невідкладних заходів щодо попередження, своєчасного виявлення і припинення злочину, шляхом відмови від отримання неправомірної вигоди та повідомлення по телефону про даний факт на лінію «102» ГУНП у Волинській області. На місце події терміново прибули працівники Іваничівського відділення поліції, які вилучили гроші в сумі 300 грн., які ОСОБА_4 надав працівнику поліції ОСОБА_6 , як неправомірну вигоду за непритягнення його до адміністративної відповідальності у зв`язку з вчиненням адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч.5 ст.121 КУпАП.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду та наданні неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує чи дає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 369 КК України.
28 серпня 2020 року між прокурором у кримінальному провадженні начальником Іваничівського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури у Волинській області ОСОБА_8 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000198 та ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.
Згідно вказаної угоди, ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України в повному обсязі.
Також вказаною угодою сторони погодили покарання відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, про визнання винуватості суд виходив з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти зокрема рішення про затвердження угоди.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Згідно статті 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відноситься до нетяжких злочинів.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 28 серпня 2020 року про визнання винуватості, укладеної між прокурором ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Щодо застосування спеціальної конфіскації на майно, яке було предметом злочину, суд приходить до висновку про можливість такого застосування, виходячи із наступного.
Відповідно до ст.96-1КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.
Санкцією ч. 1 ст.369 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі, отже за цим злочином можливо застосувати спеціальну конфіскацію.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст.96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення.
Постановою від 07 серпня 2020 року грошові кошти: грошова купюра номіналом 200 грн. УТ5035908; грошова купюра номіналом 50 грн. УЄ7604171; грошова купюра номіналом 50 грн. ТВ 6784336, які знаходяться на зберіганні у Західному регіональному управлінні ПАТ КБ «ПриватБанк» були визнані речовими доказами.
Суд вважає за необхідне застосувати спеціальну конфіскацію до вказаних грошових коштів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 28 серпня 2020 року між прокурором у кримінальному провадженні начальником Іваничівського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури у Волинській області ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити покарання у виді 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Речові докази: грошову купюру номіналом 200 грн. УТ5035908, грошову купюру номіналом 50 грн. УЄ7604171, грошову купюру номіналом 50 грн. ТВ 6784336, що знаходяться на зберіганні у філії «Волинського головного регіонального управління» АТ КБ «ПриватБанк» за адресою: пр. Відродження, 1, м. Луцьк, Волинської області відповідно до постанови про визнання та приєднання до провадження речових доказів від 07 серпня 2020 року - конфіскувати в дохід держави.
Вирок може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити підозрюваному та прокурору.

Суддя ОСОБА_1