Справа № 644/8090/19
В И Р О К
іменем України
21 липня 2020 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за номером 0002274 від 07.09.2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 11.08.2017 р. Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317, в силу ч. 1 ст. 70 КК України, з урахуванням ухвали апеляційного суду Харківської області від 21.12.2017 р. до 3 років 4 місяців позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, іспитовий строк 3 роки; 03.02.2020 р. Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 190 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-
встановив:
ОСОБА_4 , 09 травня 2019 року, ввечері, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, перебуваючи в приміщенні кафе, що розташоване за адресою: м. Харків, проспект Московський, 275, напроти виходу №1 станції метро «Тракторний завод», побачив раніше незнайому потерпілу ОСОБА_5 , яка була в стані алкогольного сп`яніння. Після закриття кафе, ОСОБА_4 вирішив провести потерпілу додому. Вийшовши з кафе ОСОБА_4 взяв під руку потерпілу ОСОБА_5 та вони попрямували у бік дороги проспекту Московського в м. Харкові. У цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає він викрав з кишені куртки одягненої на потерпілій ОСОБА_5 мобільний телефон Prestigio Grace S5 LTE PSP5551 DUO, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3097/19 від 17.09.2019 року - 1100 грн. 00 коп. Після чого, ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись в подальшому мобільним телефоном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Допитаний у судовому засіданні у якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини скоєння злочину, викладені вище.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, суд за згодою прокурора, потерпілої та обвинуваченого і у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, дійшов до висновку про недоцільність дослідження доказів у повному обсязі, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю і його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України - тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд згідно ст. 66 КК України визнає активне сприяння розкриттю злочину та судовому розгляду.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд згідно ст. 67 КК України визнає рецидив злочинів.
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий, на обліку в наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває, не працює, має постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує те, що ОСОБА_4 визнано винним за частиною 1 ст. 185 КК України в редакції закону від 04.06.2009 року, відповідно до санкції статті в даній редакції, передбачені наступні види покарань: штраф від п`ятдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років.
1 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 р.
В редакції даного закону санкція ч. 1 ст. 185 КК України передбачає наступні види покарань: штраф від однієї тисячі до трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.
Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 5 КПК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 р.), закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 12 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 р.) кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.
Відповідно до ч. 2 вказаної статті, кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Кримінальне правопорушення, за ч. 1 ст. 185 КК України (на час розгляду кримінального провадження) відноситься до кримінальних проступків.
Таким чином, суд враховуючи, ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, думки прокурора та потерпілої, а також положення ст. 5 КК України, вважає, що виправлення обвинуваченого можливо при призначенні йому покарання за скоєння кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у виді арешту.
Відповідно до приписів ч. 4 ст. 70 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 р.), за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті (призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень), призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

З вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2020 року, слідує, що строк відбування покарання ОСОБА_4 обраховується з часу його фактичного затримання з 21 листопада 2019 року. На час постановлення нового вироку ОСОБА_4 відбуває покарання призначене за даним вироком реально, в установі виконання покарань.
Враховуючи, те що ОСОБА_4 засуджується за скоєння кримінального проступку, який він вчинив до постановлення вироку Ленінським районним судом м. Харкова від 03 лютого 2020 року то остаточне покарання повинно бути йому призначене за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.

Суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів із застосуванням положень ст. 72 КК України у виді позбавлення волі.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України, витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України, залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Матеріали кримінального провадження не містять доказів щодо оплати судовому експерту за рахунок Державного бюджету України витрат за проведення експертизи.

Отже, питання щодо стягнення з обвинуваченого судових витрат за проведення експертизи судом не розглядалося.

Питання щодо речових доказів вирішується судом відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 6 (шести) місяців арешту.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом часткового складання покарань, а саме до покарання призначеного за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2020 року частково із урахуванням положень ст. 72 КК України приєднати покарання призначене за цим вироком та визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 7 (сім) місяців позбавлення волі.

Строк призначеного ОСОБА_4 покарання рахувати з 21 липня 2020 року.

Зарахувати в строк відбування покарання призначеного ОСОБА_4 за даним вироком, строк покарання частково відбутого ним за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2020 року, з 21.11.2019 р. по 21.07.2020 р.

Речовий доказ: мобільний телефон Prestigio Grace S5 LTE PSP5551 DUO після набрання вироком законної сили вважати повернутим потерпілій ОСОБА_5 .
Копію вироку вручити прокурору і обвинуваченому негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через районний суд, а обвинуваченим, якій перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку

Головуючий суддя: ОСОБА_1