Справа № 308/66/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Ужгород, заяву прокурора Прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 1-кп/308/370/20 (справа № 308/66/19), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000441, про обвинувачення, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Невицьке, Ужгородського району, адреса проживання: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , колишнього оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, має спеціальне знання старшого лейтенанта поліції, не судимого, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Біласовиця, Воловецького району, Закарпатської області, адреса проживання: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню доньку, колишнього оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 396 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді ОСОБА_4 із 03.01.2019 року знаходиться кримінальне провадження № 1-кп/308/370/20 (справа № 308/66/19), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000441, про обвинувачення, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 396 КК України.
В судовому засіданні 25.09.2020 року прокурор ОСОБА_3 заявив про відвід судді ОСОБА_4 , тому справу у відповідності до вимог статті 35 КПК України було передано на автоматизований розподіл для розгляду цієї заяви.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.09.2020 року зазначене кримінальне провадження було передане судді ОСОБА_1 саме задля вирішення заяви про відвід судді.
В судове засідання 05.10.2020 року прокурор та інші учасники кримінального провадження не прибули, тому суд позбавлений можливості з`ясувати їх думку щодо заявленого відводу.
Відповідно до ч. 3 ст. 81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду).
Прокурор подав суду письмову заяву у якій в обґрунтування підстав для відводу вказав той факт, що, суддя ОСОБА_4 повертав обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні за ухвалою, яка була скасована судом апеляційної інстанції, що на його думку є порушенням принципу неупередженості та є підставою для відводу.

Заслухавши думку прокурора щодо зазначеної заяви про відвід судді, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Статтею 75 КПК України передбачено вичерпний перелік підстав для відводу судді, а саме:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Стаття 76 КПК України визначає недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні, а саме: суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій.

Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді касаційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або постанови суду касаційної інстанції.

Згідно ч. 3 - 5 ст. 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 28.05.2020 року № 487/4596/19 вирішальним при визнанні судді безстороннім є те, чи можуть бути об`єктивно виправдані побоювання учасників справи щодо заангажованості певного судді. Для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Великою палатою Верховного Суду в ухвалі від 04.02.2020 року у справі № 908/137/18 було викладено позицію, що як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта», найголовніше це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 35 ГПК України). Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне звернути увагу на помилковість аргументу ОСОБА_7 про те, що відповідно до висновків ЄСПЛ щонайменші сумніви щодо упередженості судді є підставою для його виходу з процесу. Так у рішенні 15 жовтня 2009 року у справі «Мікаллеф проти Мальти», на яку вказав ОСОБА_7 , ЄСПЛ вказав, що «будь-який суддя щодо якого наявна достатня підстава (legitimate reason) побоювання відсутності неупередженості повинен усунутись» (Micallef v. Malta, заява № 17056/06, § 98). У рішенні від 15 липня 2005 року у справі ж «Межнаріч проти Хорватії» ЄСПЛ звернув увагу на те, що «слід визначити, чи існують, окрім поведінки судді, факти, які можна встановити, які можуть викликати сумніви щодо його неупередженості. Це означає, що, вирішуючи питання про те, чи є в тій або іншій справі достатня підстава (legitimate reason) побоюватися, що конкретному судді бракує неупередженості, позиція відповідної особи є важливою, але не є визначальною» (Meћnariж v. Croatia, заява № 71615/01, § 31).

Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.
Як вбачається з матеріалів справи, дійсно за ухвалою від 13.03.2019 року судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_4 було обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000441 повернуто Прокурору відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 для усунення вказаних в ухвалі виявлених судом недоліків.

При цьому судом першої інстанції не досліджувалися жодні докази, окрім процесуального рішення прокурора у кримінальному провадженні заступника начальника відділу процесуального керівництва прокуратури Закарпатської області ОСОБА_9 від 04.12.2018 року про виділення із матеріалів кримінального провадження № 0000241 від 10.11.2016 року матеріалів досудового розслідування за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 396 КК України.

Матеріали кримінального провадження містять оригінал цієї постанови від 04.12.2018 року у кримінальному провадженні № 0000241, яка винесена у іншому кримінальному провадженні, у якій відсутні будь які відомості які можуть слугувати доказом на підтвердження вини або невинуватості обвинувачених у цьому кримінальному провадженні № 0000441, тому дослідження цього доказу не могло вплинути на неупередженість головуючого судді у цьому кримінальному провадженні.

За ухвалою Львівського апеляційного суду від 02.09.2019 року у ці справі № 308/66/19 апеляційну скаргу процесуального керівника прокурора прокуратури області ОСОБА_3 було задоволено, ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 березня 2019 року про повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 скасовано та призначено новий розгляд у Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області зі стадії підготовчого провадження.

При цьому апеляційною інстанцією було вказано, що зазначені в ухвалі суду підстави повернення обвинувального акта й відповідно висновки суду про необхідність повернення обвинувального акта прокурору не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону й фактичним обставинам не відповідають.

Отже вістуні і правові підстави для відводу судді, визначені ч. 2 ст. 76 КПК України, якою встановлено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції. Оскільки вирок у цій справі суддею ОСОБА_4 не виносився, а скасування ухвали не є підставою для відводу судді, визначеною законом.

Отже, судом не встановлено обґрунтованих підстави для задоволення відводу за об`єктивним та суб`єктивним критеріями, оскільки мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи, тому слід відмовити у задоволенні заяви прокурора про відвід судді у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81, 383, 384 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви прокурора Прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 1-кп/308/370/20 (справа № 308/66/19), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000441, про обвинувачення, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 396 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя Ужгородсь кого
міськрайонного суду ОСОБА_1