В И Р О К
іменем України

13 листопада 2020 року м.Снігурівка

справа № 485/1356/20
провадження №1-кп/485/137/20
Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у м.Снігурівка у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000218 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Терновате Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, українця, освіта неповна середня, одруженого, який утриманців немає, невійськовозобов`язаного, офіційно непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
раніше судимого: 05 серпня 2020 року за ч.1 ст.162 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
сторона обвинувачення: прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6 ,
представник потерпілої юридичної особи Любомирівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилась, суду надала заяву в якій просила суд справу розглянути у її відсутність, зазначила, що претензій матеріального характеру до ОСОБА_3 . Любомирська сільська рада не має, цивільний позов не заявлявся, просить призначити обвинуваченому покарання згідно із законом.
Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності представника потерпілої юридичної особи Любомирівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області з`ясувати всі обставини провадження, відповідно до ст. 325 КПК України, дійшов висновку про проведення судового розгляду без представника потерпілої юридичної особи Любомирівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
20 квітня 2020 року близько 22:00 години, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 вирішив здійснити крадіжку майна з даху будівлі Любомирівського клубу, що перебуває на балансі Любомирівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, яка розташована за адресою вул.Степова, 24, с.Любомирівка Снігурівського району Миколаївської області. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 прийшов до території Любомирівського клубу за вище вказаною адресою, який перебуває на балансі Любомирівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, де шляхом вільного доступу проник до одноповерхової будівлі Любомирівського клубу та шляхом демонтажу, за допомогою кусачок, які приніс із собою, з даху одноповерхової будівлі клубу, таємно викрав не менше 18 листів 6-ти хвильового шиферу вартістю 42 грн кожен, які привласнив собі та розпорядився ними на власний розсуд. В результаті своїх умисних протиправних дій ОСОБА_3 , спричинив Любомирівській сільській раді матеріальний збиток на загальну суму 756 грн.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Статті (частини статті), закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Кримінальний кодекс України

«Стаття 185. Крадіжка
1. Таємне викрадення чужого майна (крадіжка) -
карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.»

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг дослідження яких був визначений судом з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, у відповідності до засад кримінального провадження, передбачених ст.ст. 22, 26 КПК України, таких як диспозитивність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У судовому засіданні ОСОБА_3 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, погодившись з обставинами, викладеними в обвинувальному акті, вартістю викраденого майна, а також зі способом його викрадення. Пояснив суду, що у зв`язку з тим, що його батьки хотіли побудувати навіс з шиферу, 20 квітня 2020 року в нічний час, точного часу не пам`ятає, шляхом демонтажу викрав з даху Любомирівського клубу шифер у кількості 18 листів, який відніс до подвір`я батьків. Вказаний шифер досі зберігається у його батьків.

Окрім повного визнання вини, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку повністю підтверджується дослідженими судом доказами:
-заявами секретаря Любомирівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області ОСОБА_7 від 27 квітня 2020 року за вих.№21/01-4.6/20 та від 30 квітня 2020 року про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , який 20.04.2020 року шляхом вільного доступу викрав 18 листів шиферу з будівлі колишнього сільського клубу /а.с.30-31/, за якими 05 травня 2020 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення та розпочато досудове розслідування за ч.2 ст.185 КК України /а.с.29/;
-постановою про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення від 18 травня 2020 року, згідно якою склад кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000218 від 01 травня 2020 року перекваліфіковано з ч.2 ст.185 КК України на ч.1 ст.185 КК України, так як ОСОБА_3 вчинив вказану крадіжку один /а.с.74/;
-протоколом огляду місця події від 04 травня 2020 року з фото таблицею до нього, яким встановлено, що об`єктом огляду є одноповерхова кам`яна споруда, колишнє приміщення будинку культури, розташована в АДРЕСА_2 . На момент огляду вказане приміщення не огороджене та має вільний доступ, вікно та двері відсутні, дах частково пошкоджений та демонтований. Зі сторони, протилежної входу пошкоджений дах, фронтон дерев`яний, частково повалений в бік приміщення. Навколо даної будівлі все заросло травою, серед якої мається купа уламків шиферу та різних дощок. В приміщенні даної будівлі є купа сміття та різних уламків від даху. В місці, де відсутній дах, обвалена стеля та частково лежить на підлозі. Під час огляду нічого не вилучалося /а.с.34-37/;
-заявою ОСОБА_8 від 04 травня 2020 року про добровільну видачу для огляду та подальшого вилучення 18 листів шестихвильового шиферу, який приніс додому його син ОСОБА_3 /а.с.42/;
-протоколом огляду предмету від 04 травня 2020 року, в ході якого ОСОБА_8 добровільно видав 18 листів шестихвильового шиферу, та відповідними фототаблицями до нього /а.с.43-50/;
-висновком експерта №545 від 14 травня 2020 року, згідно якого ринкова вартість (без включення до неї суми податку на додану вартість) листа шиферу шести хвильового загальним розміром 120х70 см, який був у використанні станом на 20.04.2020 могла становити 42,00 грн /а.с.53-73/;
-постановою про визнання речовими доказами та залучення їх до кримінального провадження від 04 травня 2020 року, відповідно до якої у кримінальному провадженні №0000218 визнано речовими доказами: 18 листів шести хвильового шиферу розміром 10х70 с /а.с.51/;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 18 травня 2020 року та фототаблицею до нього, який був проведений за участю ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_6 та понятих, в ході якого ОСОБА_3 показав на місці яким чином та за яких обставин він викрадав шифер з колишнього приміщення клубу, розташованого в АДРЕСА_2 /а.с.80-87/;
-розпискою ОСОБА_8 від 04 травня 2020 року про отримання на зберігання 18 листів шиферу /а.с.52/.
Вказані докази є належними, допустимими, достовірними і достатніми для доведення винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття та активне сприяння у розкритті даного кримінального проступку.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний кримінальний проступок проти власності.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 утриманців не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.
ОСОБА_3 до вчинення кримінального проступку в даному кримінальному провадженні не мав судимостей в силу ст.89 КК України, щиро розкаявся у вчиненні проступку та активно сприяв у розкритті даного проступку.
З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що призначення більш м`яких видів покарання з числа передбачених санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, ніж обмеження волі, буде недостатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим йому необхідно призначити покарання саме у виді обмеження волі, але в нижніх межах санкції, оскільки в даному випадку лише призначення такого виду покарання призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Також, враховуючи зазначені обставини, а саме те, що ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненні кримінального проступку, активно сприяв його розкриттю, на момент вчинення кримінального проступку не мав судимостей в силу ст.89 КК України, а також те, що у обвинуваченого відсутні обставини, що обтяжують його покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе зі звільненням його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з покладанням обов`язків, передбачених п. п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Крім того, суд також враховує те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок за даним вироком до ухвалення відносно нього попереднього вироку Снігурівським районним судом Миколаївської області від 05 серпня 2020 року, яким ОСОБА_3 був засуджений за ч. 1 ст. 162 КК України до 1 року обмеження волі, з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строком на один рік. У зв`язку з тим, що за даним вироком суд дійшов висновку про можливе виправлення ОСОБА_3 зі звільненням його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, а також того, що за попереднім вироком до нього також застосовані положення ст. 75 КК України, то ОСОБА_3 підлягає призначенню покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за вчинення кримінального проступку за цим вироком та за попереднім вироком суду від 05 серпня 2020 року, з подальшим звільненням його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з покладанням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, запобіжні заходи відносно ОСОБА_3 не обирались.
Представником потерпілої юридичної особи Любомирівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області ОСОБА_7 цивільний позов на відшкодування матеріальної та моральної шкоди не заявлявся.
У силу ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_3 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 980,70 гривень.

Речові докази 18 (вісімнадцять) листів шиферу розмірами 120х70 см, які передані на зберігання під схорону розписку ОСОБА_8 , повернути власнику - Любомирівській сільській раді Снігурівського району Миколаївської області.
Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 375 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ч.4 ст.70 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 05 серпня 2020 року, і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.
В силу ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, що передбачені п. п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 13 листопада 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 980,70 грн (дев`ятсот вісімдесят гривень сімдесят копійок).
Речові докази 18 (вісімнадцять) листів шиферу розмірами 120х70 см, які передані на зберігання під схорону розписку ОСОБА_8 , повернути власнику - Любомирівській сільській раді Снігурівського району Миколаївської області.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Миколаївським апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1