Провадження 1-кп/522/537/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(повний текст)
14 вересня 2020 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором, про застосування примусових заходів медичного характеру кримінальному провадженні №0000056 від 02.03.2018 року відносно ОСОБА_5 , 1970 року, дванадцятого місяця, двадцять дев`ятого дня народження, уродженки села Багате Ізмаїльського району Одеської області, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , якій повідомлено про підозру у вчиненні суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч.2 ст.305, ч.2 ст.15 ч.2 ст.309 КК України, -
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

підозрюваної - ОСОБА_5 ,
УСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у тому, що, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді порушення встановленого порядку переміщення психотропних речовин через митний кордон України, у період з грудня 2018 року по лютий 2019 року, перебуваючи на території м. Одеси України (більш точне місце не встановлено), із використанням всесвітньої телекомунікаційної мережи «Інтернет» та програмного додатку «Viber», прив`язаного до її номеру телефону НОМЕР_1 та встановленого на її ноутбуці марки «НР» с/н 5CD515021W, встановила контакт з громадянином США Франкліном Стаутом (анг. - ОСОБА_9 ), програмний додаток «Viber» якого прив`язаний до його номеру телефону НОМЕР_2 та який проживає на території США за адресою: АДРЕСА_3 .
У ході спілкування з громадянином США Франкліном Стаутом із використанням зазначеного програмного додатку «Viber» в мережі Інтернет, ОСОБА_5 домовилась про придбання для неї 90 таблеток із вмістом психотропної речовини «золпідем» та про її направлення з США до України у міжнародному поштовому відправленні із застосуванням заходів для приховування вмісту поштового відправлення, з метою їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.
Усвідомлюючи незаконність своїх дій та з метою унеможливлення викриття її протиправної діяльності і уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 в якості одержувача і адреси доставки міжнародного поштового відправлення із вмістом психотропної речовини «золпідем», повідомила громадянину США Франкліну Стауту неіснуючу адресу свого постійного проживання у м. Одесі із метою отримання психотропної речовини - свої анкетні дані «Maslova Svitlana Pirogovskaya street 7/9, app.53A, Odessa, Ukraine, 65044».
Діючи на виконання попередньої домовленості і вказівок ОСОБА_5 , громадянин США ОСОБА_10 , 12.02.2019 перебуваючи на території США, штат Арізона у м.Тусон, переслідуючи спільну з нею мету унеможливлення виявлення співробітниками митних органів таблеток із вмістом психотропної речовини при здійсненні митного контролю, придбав 90 таблеток блакитного кольору із вмістом психотропної речовини «золпідем» масою 1,1 г та з відтиском «ZCR», які помістив до поліетиленового пакету, після чого - у коробку із компакт диском (оптичний носій інформації DVD «MIRACULOUS Blessing - PAT ROBERTSON»), та упакував до картонного конверту міжнародного поштового відправлення (далі МПВ) №LA025323744US на її ім`я у вигадану адресу: « АДРЕСА_4 ».
Завершуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 06.05.2019 о 09 год. 25 хв. звернулася до відділення поштового зв`язку №44 ОД АТ «Укрпошта», де пред`явила свій паспорт і отримала міжнародне поштове відправлення №LA025323744US, в якому свідомо для неї знаходилось 90 таблеток із вмістом психотропної речовини «золпідем», яка 25.02.2019 переміщена нею у змові з громадянином США Франкліном Стаутом через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.
Після безпосереднього одержання ОСОБА_5 у відділенні поштового зв`язку №44 ОД АТ «Укрпошта», яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Семінарська, буд. , МПВ №LA025323744US, в якому завідомо для неї з приховуванням від митного контролю через митний кордон України з США переміщувалась психотропна речовина «золпідем», протиправну діяльність ОСОБА_5 06.05.2019 о 09 год.50 хв. було припинено співробітниками Управління СБ України в Одеській області.
Крім того, ОСОБА_5 підозрюється у тому, що, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді незаконного обігу психотропних речовин на території України, перебуваючи на території м. Одеси (більш точне місце не встановлено), у період з грудня 2018 року по лютий 2019 року, із використанням всесвітньої телекомунікаційної мережи «Інтернет» та програмного додатку «Viber», прив`язаного до її номеру телефону НОМЕР_1 та встановленого на її ноутбуці морки «НР» с/н 5CD515021W, встановила контакт з громадянином США Франкліном Стаутом (анг. - Frankling Stout), програмний додаток «Viber» якого прив`язаний до його номеру телефону НОМЕР_2 та який проживає на території США за адресою: АДРЕСА_3 .
У ході спілкування з громадянином США Франкліном Стаутом із використанням зазначеного програмного додатку «Viber» в мережі Інтернет, ОСОБА_5 домовилась про придбання ним для неї 90 таблеток блакитного кольору з відтиском «ZCR», які містять у своєму складі психотропну речовину «золпідем», обіг якої обмежено і стосовно якої допускаються виключення деяких заходів контролю, загальною масою 1,1 г та про їх направлення з США до України у міжнародному поштовому відправленні.
Надалі, громадянин США ОСОБА_10 , перебувачи на території США, штат Арізона у м.Тусон, діючи на виконання попередньої домовленості і вказівок ОСОБА_5 , придбав для останньої 90 таблеток блакитного кольору із вмістом психотропної речовини «золпідем» з відтиском «ZCR», які упакував до картонного конверту міжнародного поштового відправлення (далі МПВ) №LA025323744US та надіслав його до України на раніше повідомлену ОСОБА_5 з метою приховування її протиправної діяльності не існуючу адресу: « АДРЕСА_4 ».
Завершуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 06.05.2019 о 09 год. 25 хв. звернулася до відділення поштового зв`язку №44 ОД АТ «Укрпошта», де пред`явила свій паспорт і отримала міжнародне поштове відправлення №LA025323744US, в якому завідомо для неї знаходилось 90 таблеток із вмістом психотропної речовини «золпідем».
Проте, умисні злочинні дії ОСОБА_5 з незаконного придбання без мети збуту психотропної речовини «золпідем», не були доведені до кінця з причин, що не залежалі від її волі, оскільки 01.03.2019 у зоні діяльності м/п «Спеціалізований» Київської міської митниці ДФС, виявлено та вилучено 90 таблеток блакитного кольору з відтиском «ZCR», із вмістом психотропної речовини, загальною масою 1,1 г для вручення отримувачу вони були замінені дозволеними в обігу речовинами, а ОСОБА_5 було затримано 06.05.2019 о 09 год. 50 хв. співробітниками СБУ.

У зв`язку з викладеним ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.2 ст.305 КК України контрабанда психотропної речовини, тобто її переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, за попередньою змовою групою осіб, у великому розмірі; ч.2 ст.15 ч.2 ст.309 КК України закінчений замах на незаконне придбання психотропної речовини без мети збуту, у великому розмірі.

На думку слідчого ОСОБА_5 вчинила суспільно небезпечні діяння, передбачені законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності, тому до суду направлено клопотання про застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Вважаючи, що за результатами судового розгляду кримінального провадження доведено, що ОСОБА_5 у стані неосудності вчинено суспільно небезпечні діяння, передбачені ч.2 ст.305; ч.2 ст.15 ч.2 ст.309 КК України, прокурор підтримав клопотання слідчого та просив застосувати до ОСОБА_5 примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

ОСОБА_5 як особа, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, в судовому засіданні зазначила, що не вчиняла суспільно небезпечні діяння, у яких підозрюється, у зв`язку з чим просила відмовити в застосуванні до неї примусових заходів медичного характеру.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні також заперечувала проти застосування стосовно останньої примусових заходів медичного характеру та вважала за необхідне закрити кримінальне провадження, оскільки прокурором не доведено вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечних діянь, у яких вона підозрюється, а також вона не є суспільно небезпечною особою.

У судовому засіданні ОСОБА_5 пояснила, що 17.02.2012 р. у США одружилася з громадянином США Франкліном Стаутом, після чого стала спільно з ним проживати у США у штаті Арізона місто Тусон.Однак, ще до переїзду у США вона розпочала страждати на безсоння, через що зверталась за лікуванням до Одеського психоневрологічного диспансеру (ОПНД). У США в неї знову почались проблеми зі сном через болі у хребті, через які вона з чоловіком зверталась у різні клініки США, у тому числі до лікаря ОСОБА_11 . Останній після обстеження призначив сильнодіючі ліки «золпідем» від безсоння. Ці ліки у формі таблеток синього кольору вона постійно приймала у США після призначення їх лікарем. Дані ліки можливо було придбати в аптеках у США лише за призначенням лікаря за рецептом. Після повернення на Україну в 2017 році вона відразу ж звернулась через свою хворобу до ОПНД з проханням призначити лікування від безсоння. Оскільки у США вона постійно приймала таблетки «золпідем» і вони їй допомагали, вона попросила лікаря ООПНД призначити їй саме «золпідем», однак лікар пояснила, що не може цього зробити, оскільки «золпідем» на території України не продається. Саме тому вона попросила свого чоловіка ( ОСОБА_12 ) отримати у США в аптеці «золпідем» за рецептом, виписаним їй лікарем ОСОБА_13 , та вислати дані ліки поштовим відправленням на Україну.

Лікар Марк Місікальскі призначив їй лікарський засіб «золпідем» як снодійний засіб, не пояснюючи що у його складі міститься психотропний препарат. В інструкції до лікарського засобу «золпідем», яку вона вивчала перед його вживанням, також зазначено лише що це снодійний засіб і не вказано що у його склад входить психотропна речовина. Вона за своєю освітою не володіє спеціальними знаннями щодо хімічного складу лікарських засобів, тому ніяким чином не була обізнана щодо наявності у складі таблеток «золпідем» психотропної речовини. Про те, що таблетки «золпідем» містять психотропну речовину вона взнала лише від правоохоронців при її затриманні на вулиці біля поштового відділення.

У неї не було домовленості із її чоловіком Франкліном Стаутом шодо приховування таблеток у посилці, вона не надавала йому вказівок щодо їх приховування у будь-які предмети всередині посилки. Вона не знала і не здогадувалась які ще предмети і речі, крім таблеток, її чоловік може покласти у посилку, тому що він любив робити для неї сюрпризи, тому її не здивувало, що упоштовій накладній до посилки він вказав DVD та цукерки, оскільки він дійсно міг вислати їй такі речі. Вона не вигадувала і не повідомляла йому таку адресу: « АДРЕСА_4 », а навпаки декілька разів у переписці через Інтернет мережу зазначала йому правильну адресу: АДРЕСА_2 , щоб посилка не загубилася по дорозі. Відправник посилки із США є її чоловіком, з яким вона перебуває у шлюбі з 2012 року, тому він знав, що у її власності перебувають дві квартири, розташовані на АДРЕСА_5 ( АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ). Як вона з`ясувала пізніше у розмові з чоловіком, він ненавмисно переплутав номери будинків і вказав на посилці номер будинку іншої належній їй квартири, також розташованої на АДРЕСА_5 . Для того щоб вона не переплутала таблетки «золпідем» і «екзопіклон», які чоловік направив їй у посилці, він спеціально у пакетики з таблетками вклав клаптики паперу, на яких власноруч написав їх правильні назви.
У день 06.05.2019р., коли вона отримала у поштовому відділенні посилку із США від чоловіка, вона відразу ж після виходу на вулицю була затримана працівниками СБУ. Вона вважала себе затриманою особою, оскільки її відразу ж оточили декілька правоохоронців і почали з нею проводити слідчу дію, через що вона розуміла що не може покинути місце її проведення. У неї з рук були вилучені посилка і її мобільний телефон. Слідчий запитав у неї що всередині посилки, на що вона відразу ж сказала що там снодійні таблетки, призначені за рецептом лікарем ОСОБА_13 , які прислав їй її чоловік із США.
При цьому вона не вказувала, що «її чоловік сховав ці таблетки у компакт диски для їх схоронності під час пересилання та приховування вмісту, зазначив на міжнародній накладній опис вмісту поштового відправлення як DVD та CANDY для унеможливлення зазначення таблеток». Дані відомості написані слідчим самостійно. Протокол вона не читала, оскільки слідчий казав скоріше підписувати протокол, а вона не могла його прочитати, оскільки у неї не було окулярів, протокол був викладений рукописним текстом, який погано прочитувався, і українською мовою, якою вона погано володіє, а також через біль у спині дуже погано себе почувала і навіть лежала в автомобілі з дозволу слідчого.

Право не давати пояснення проти себе їй не роз`яснювалось. Вона неодноразово просила правоохоронців надати їй телефон щоб зателефонувати синові, але телефон їй не надали і зателефонувати синові не дозволили. Свідок ОСОБА_14 , яка видала їй поштове відправлення у поштовому відділенні, на вулиці при проведенні слідчої дії не перебувала. Пам`ятає, що під час її проведення застосовувалась фото і відео зйомка.

В судовому засіданні допитана свідок ОСОБА_14 , яка працює заступником начальника відділення поштового зв`язку №44. В ході допиту вона пояснила, що 06.05.2019 р. видавала ОСОБА_5 міжнародне поштове відправлення, яке прибуло для останньої із США. Вона була попереджена, що отримання ОСОБА_5 посилки буде проходити під контролем співробітників СБУ. На вулиці перед поштовим відділенням під час проведення огляду місця події не перебувала, лише підписала протокол даної слідчої дії. Не пам`ятає щоб питала у ОСОБА_5 чи містяться у посилці таблетки.

Підтвердила під час оголошення в судовому засіданні тексту протоколу контролю за вчиненням злочину свої слова і слова ОСОБА_5 при оголошенні накладної до поштового відправлення.

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що була свідком (понятою) при проведенні огляду місця події на вулиці біля відділення зв`язку. При ній відкрили поштове відправлення, всередині якого знаходились ДВД і таблетки. ОСОБА_5 відразу ж сказала слідчому, що всередині посилки таблетки, які вислав їй чоловік з Америки, так як вона дуже погано спить. ОСОБА_5 стало зле і її посадили в автомобіль. При проведенні огляду місця події проводилась відеозйомка.

Свідок ОСОБА_16 надала пояснення в судовому засіданні, що була очевидцем того як ОСОБА_5 отримала міжнародне поштове відправлення в поштовому відділенні, де на той час свідок працювала листоношою. Дані дії ОСОБА_5 проходили під контролем співробітників СБУ, які попередньо встановили у залі поштового відділення відеокамери і попросили викликати ОСОБА_5 за отриманням поштового відправлення у відділення пошти. ОСОБА_5 отримала поштове відправлення особисто, розписалась у його отриманні. Коли вона взяла його у руки підійшли співробітники СБУ і запитали кому воно належить. ОСОБА_5 відразу ж пояснила, що відправлення належить їй, прислав його її чоловік. Після цього був проведений огляд на вулиці біля поштового відділення, велась відеофіксація огляду. ОСОБА_5 тримала в руках мобільний телефон, поштове відправлення, знову ж таки говорила що в ньому ліки, які надіслав їй чоловік, так як вона не може їх дістати тут. Яким чином відбулась передача мобільного телефону і поштового відправлення ОСОБА_5 слідчому не пам`ятає. На питання захисту свідок пояснила, що не було такого, щоб ОСОБА_5 пояснювала, що її чоловік сховав таблетки у поштовому відправленні, неправильно вказав відомості у декларації.

Свідок ОСОБА_4 , який проводив досудове розслідування у кримінальному провадженні, під час допиту в судовому засіданні показав, що при проведенні 06.05.2019 огляду місця події оглядалась ділянка місцевості перед відділенням поштового зв`язку, де була присутня ОСОБА_5 . Вона тримала у руках поштове відправлення і мобільний телефон, які добровільно видала.

При цьому ОСОБА_5 не затримувалась, тому права затриманої особи їй не роз`яснювались, обшук її не проводився. Вона була учасником даної слідчої дії. В протоколі ним не зазначено про роз`яснення ОСОБА_5 як свідкові право не свідчити проти себе. Він надавав їй можливість ознайомитися з протоколом огляду місця події. Вона просила надати їй мобільний телефон, але це було неможливо, так як він вже був у неї вилучений. Їй не дозволялось телефонувати протягом слідчої дії. Проводилася фотофіксація огляду місця події, але з технічних причин не вдалося виготовити фотознімки. Відеозйомка не проводилася, хоча у протоколі огляду місця події зазначено про застосування фото, відеокамери.

Свідок ОСОБА_17 (ст. о/у СБУ в Одеській області) пояснив, що ОСОБА_5 була зупинена при виході з поштового відділення, після чого слідчою групою за його участю проведено огляд місця події. Слідчим їй роз`яснювались права та обов`язки. При цьому свідок ОСОБА_17 не зміг пояснити як якому учаснику слідчої дії і які права та обов`язки роз`яснювались ОСОБА_5 . Огляд проводився також у присутності іншого оперативного співробітника, двох слідчих, двох понятих і ОСОБА_5 . Остання добровільно видала слідчому поштовий конверт, який був у неї в руках, та мобільний телефон. Не пам`ятає щоб ОСОБА_5 просила надати їй мобільний телефон щоб зателефонувати.

Експерт ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що приймав участь у проведенні судово-психіатричної експертизи стосовно ОСОБА_5 на підставі наданої медичної документації, а також за результатами огляду останньої, співбесіди з нею. За результатами проведення судово-психіатричної експертизи стосовно ОСОБА_5 встановлено, що вона страждала на хронічне психічне захворювання «Шизотиповий розлад як хронічне психічне захворювання у вигляді псевдопсихопатичної шизофренії», що дає підстави для застосування до неї примусових заходів медичного характеру. Режим госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом носить лише рекомендаційний характер, оскільки визначення режиму не відноситься до компетенції експертів. ОСОБА_5 потребує психіатричне лікування, приймання спеціальних лікарських препаратів (нейролептики, транквілізатори, снодійні препарати), навіть якщо виключити примусові заходи медичного характеру, так як вона з 2007 року є людиною, яка страждає на психічні розлади. Лише у випадку встановлення судом вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечних діянь у стані неосудності, їй показані примусові заходи медичного характеру, не дивлячись на те чи лікується вона психіатрами. Режим госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом ОСОБА_5 обумовлюється тяжкістю інкримінованого їй злочину відповідно до ч.3 ст.94 КК України.
Свідок ОСОБА_19 пояснив суду, що є сином ОСОБА_5 його мати довгий час страждає на безсоння, через що зверталась за лікуванням до ОПНД, перебувала на обліку у цьому закладі. З цієї причини їй лікарями виписувались таблетки. Коли вона переїхала жити в США, там також зверталась до лікарів через безсоння. Може охарактеризувати мати як спокійну, не агресивну людину, її хвороба проявлялася лише у вигляді безсоння. Зазначив що, на його погляд, загрозу для себе і для суспільства ОСОБА_5 не представляє.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 , яка є довгий час сусідкою ОСОБА_5 , пояснила, що ще з 2000 року ОСОБА_5 скаржилась на безсоння. Останнім часом мали місце випадки, коли вона за рецептом, виписаним ОСОБА_5 лікарями ОПНД, купувала їй таблетки від безсоння. Також охарактеризувала ОСОБА_5 як доброзичливу, спокійну людину. ОСОБА_5 ніколи не проявляла агресію, не конфліктувала з сусідами, до неї не викликали поліцію, тому вважає, що вона не становить загрозу для себе і для суспільства.

Також судом безпосередньо досліджені фактичні дані, які містяться в наступних доказах:
-протокол огляду місця події від 06.05.2019, в ході проведення якого оглянуто ділянку місцевості перед відділенням зв`язку №44 АТ «Укрпошта» за адресою: м. Одеса вул. Семінарська, . В ході огляду місця події ОСОБА_5 добровільно видала міжнародне поштове відправлення, а також мобільний телефон, які тримала в руках. Після відкриття МПВ встановлено, що всередині у ДВД міститься прозорий поліетиленовий пакет з таблетками у кількості 90 штук і клаптик паперу з рукописним написом «90 щт ZCR ZOLPIDEM», під час огляду застосовані технічні засоби фото-, відеокамера пристрою «Samsung» G5 IMEI 48168. При цьому фото-, відеозаписи до протоколу огляду місця події відсутні, прокурором суду на дослідження не надані;

-протокол обшуку від 06.05.2019 у квартирі АДРЕСА_6 за місцем мешкання ОСОБА_5 , при проведенні якого остання добровільно видала 5 таблеток синього кольору «ZOLPIDEM» з тисненням ZCR, а також два пластикових контейнери із наклейками з друкованим текстом «SVITLANA ZOLPIDEM TARTER 12,5 mg TAB…;

-речові докази - два пластикових контейнери із наклейками з друкованим текстом «SVITLANA ZOLPIDEM TARTER 12,5 mg TAB…, вилучені за результатами проведення обшуку від 06.05.2019 у квартирі АДРЕСА_6 за місцем мешкання ОСОБА_5 ;

-протокол тимчасового доступу до речей і документів від 15.03.2019 у ДОПП ПАТ «Укрпошта» первинного пакування МПВ №LA025323744US, накладної на відправлену пошту, копії акту про взяття проб (зразків) товарів щодо вилучення вмісту МПВ;
-висновок експерта від 25.07.2019 за № 19/11/2-111-СЕ/19, згідно якого 79 круглих таблеток блакитного кольору з відтиском «ZCR» та порошкоподібна речовина містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено і стосовно якої допускаються виключення деяких заходів контролю золпідем. Маса золпідему становить 1,1 г у перерахунку на початкову масу речовини;

-висновок експерта від 05.02.2019 за №89, у якому зазначено, що рукописні тексти у поштовому повідомленні про одержання МПВ №LA025323744US виконані ОСОБА_5 ;
-протокол огляду від 09.09.2019 ноутбуку марки НР ОСОБА_5 , у якому встановлений системний додаток «Viber», прив`язаний до номеру телефону НОМЕР_1 ; протокол огляду від 09.09.2019 мобільного телефону марки «SAMSUNG» ОСОБА_5 , у якому встановлений системний додаток «Viber», прив`язаний до номеру телефону НОМЕР_3 ;
-протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 24.07.2019, протоколом про результати проведення контрольованої поставки від 24.07.2019р.;
-висновок судово-психіатричних експертів №239 від 16.06.2019, згідно якого ОСОБА_5 в період часу, що стосується вчинення кримінального правопорушення, у якому вона підозрюється, страждала на хронічне психічне захворювання у вигляді «Шизотиповий розлад у вигляді псевдопсихопатичної шизофренії», внаслідок чого вона не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними і потребує застосування відносно неї примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. За своїм психічним станом ОСОБА_5 не представляє небезпеки для свого життя і здоров`я, а також для життя і здоров`я оточуючих, тому протипоказань для її участі у слідчих діях та присутності в судовому засіданні не має;
-медична документація, надана стороною захисту, перекладена українською мовою, з якої вбачається, що ОСОБА_5 зверталась у США до лікаря ОСОБА_21 за медичною допомогою через безсоння, протягом 2016 - 2019 років ним ОСОБА_5 призначався лікарський засіб «ZOLPIDEM TARTER 12,5 mg»;

-лист Міністерства охорони здоров`я України, з якого вбачається, що на території України зареєстровано та дозволено до застосування і реалізації лікарський засіб САНВАЛ з діючою речовиною ЗОЛПІДЕМ;

-роздруківки з Інтернет мережі інструкцій до лікарських засобів «Золпідем», «Санвал», з яких вбачається що дані лікарські засоби містять у своєму складі діючу речовину Золпідем і є снодійними засобами.

За результатами дослідження всіх обставин кримінального провадження суд, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, дійшов до наступних висновків.

Так суд приймає до уваги обставини, викладені ОСОБА_5 і підтверджені доказами сторони захисту, які вказують на те, що ОСОБА_5 протягом останніх років страждала на безсоння, через що, перебуваючи на території США, зверталася до лікаря ОСОБА_21 . Останній з метою лікування безсоння призначав їй лікарський засіб ZOLPIDEM TARTER 12,5 mg, який ОСОБА_5 регулярно отримувала в аптеках на території США за рецептом лікаря.

Зазначені обставини підтверджуються медичною документацією, з якої вбачається, що ОСОБА_5 зверталась у США до лікаря ОСОБА_21 за медичною допомогою через безсоння з 2016 року, для її лікування ним призначався лікарський засіб «ZOLPIDEM TARTER 12,5 mg», а також протоколом обшуку 06.05.2019 у квартирі АДРЕСА_6 за місцем проживання ОСОБА_5 та відеозаписом до даної слідчої дії, якою зафіксовано, що остання добровільно видала слідчому 5 таблеток синього кольору «ZOLPIDEM» з тисненням ZCR, а також два пластикових контейнери із наклейками з друкованим текстом «SVITLANA ZOLPIDEM TARTER 12,5 mg TAB… При цьому ОСОБА_5 пояснювала, що таблетки «ZOLPIDEM» їй призначав за рецептом лікар ОСОБА_22 у США, дані ліки продаються в аптеках у США у таких пластикових контейнерах, на які в аптеці наклеюється лист з інформацією кому призначаються ліки, дані лікаря, яким призначаються ці ліки, інструкція по їх застосуванню.

Стороною захисту також надано роздруківки з Інтернет мережі інструкцій до лікарського засобу «Золпідем», з яких вбачається що він є снодійним засобом, але про вміст у ньому психотропної речовини не вказано.

Таким чином, за результатами судового розгляду суд дійшов висновку, що прокурором не доведено обізнаність ОСОБА_5 щодо наявності у вмісті лікарського засобу під назвою «Золпідем» психотропної речовини, обіг якої обмежено і стосовно якої допускаються виключення деяких заходів контролю, оскільки даний лікарський засіб призначався їй за медичними показаннями лікарем ОСОБА_23 у США, отримувала вона або її чоловік за проханням останньої даний лікарський засіб за рецептом в аптеках у США, в інструкціях до лікарського засобу не зазначено про вміст у ньому психотропної речовини. Крім того, на території України зареєстровано та дозволено до застосування і реалізації лікарський засіб САНВАЛ з діючою речовиною ЗОЛПІДЕМ, при цьому в інструкції до застосування лікарського засобу САНВАЛ також не вказано про вміст у ньому психотропної речовини.

Про обов`язковість з`ясування питання щодо обізнаності ОСОБА_5 про вміст у лікарському засобі психотропної речовини для встановлення чи мало місце вчинення нею суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.2 ст.305, ч.2 ст.15 ч.2 ст.309 КК України, свідчить позиція суду у кримінальному провадженні за №391/586/16-к, у якому винесено виправдувальний вирок за ч.3 ст.305, ч.1 ст.309 КК України, який набрав законної сили і залишений без змін Верховним Судом.

Прокурором при судовому розгляді також не спростовано доводи сторони захисту щодо проведення у непроцесуальний спосіб досудового розслідування по кримінальному провадженню за №0000056 від 02.03.2018 щодо контрабанди психотропної речовини «Золпідем» ОСОБА_5 , оскільки згідно з ч. 3 ст. 214 КПК України здійснення досудового розслідування без внесення відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування не допускається. Відомості про кримінальне правопорушення щодо контрабанди із США ОСОБА_5 за змовою з громадянином США Франкліном Стаутом у період часу з грудня 2018 року психотропної речовини «Золпідем» у поштовому відправленні у ЄРДР з присвоюванням нового номеру кримінальному провадженню не вносились.

З наданих стороною обвинувачення матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_5 не вбачається будь-яка її причетність до кримінального провадження за №0000056 з фабулою про те, що громадянин України ОСОБА_24 організував стійкий канал постачання наркотичного засобу в особливо великих розмірах метадон із Російської Федерації в Україну з подальшим незаконним збутом в ряді областей України. Крім того, відомості про кримінальне правопорушення у ЄРДР за №0000056 внесені 02.03.2018, тобто майже за 10 місяців до подій, коли ОСОБА_5 звернулась до свого чоловіка з проханням надіслати їй поштою лікарські засоби, що також не свідчить про будь-яку її участь у вчиненні кримінального правопорушення у кримінальному провадженні за №0000056.

Суд вважає слушними доводи сторони захисту, викладені у клопотанні про визнання доказів недопустимими, які стосуються допущених при проведенні огляду місця події порушень прав ОСОБА_5 , а саме не роз`яснення їй слідчим права відмовитися давати показання або пояснення проти себе, що є істотним порушенням конституційного права, передбаченого ст.63 Конституції України. Відповідно до ст.87 КПК України, суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права.
Недопустимим є також доказ, що був отриманий з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні (п.1 ч.3 ст.87 КПК України). В подальшому в ході проведення досудового розслідування ОСОБА_5 , якій відповідно до протоколу огляду місця події роз`яснювались права та обов`язки свідка, передбачені ст.66 КПК України, було повідомлено про підозру, тому викладені у протоколі огляду місця події пояснення ОСОБА_5 проти себе, без повідомлення про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, є недопустимим доказом.
Вважаючи з вищевикладених причин недопустимим доказом пояснення ОСОБА_5 , зазначені у протоколі огляду місця події, про те, що їй було відомо що її чоловік сховав таблетки у компакт диски для їх схоронності під час пересилання та приховування вмісту, а також зазначив на міжнародній накладній опис вмісту поштового відправлення як DVD та CANDY для унеможливлення зазначення таблеток, суд приходить до висновку, що прокурором не доведено попередню домовленість ОСОБА_5 з її чоловіком - громадянином США Франкліном Стаутом щодо приховування таблеток «золпідем» у міжнародному поштовому відправленні, надання нею вказівок чоловікові та її обізнаність з даних обставин, вказання нею чоловікові зазначити на поштовому відправленні вигадану неіснуючу адресу « АДРЕСА_4 ». Зазначені обставини також не підтверджуються будь-якими іншими доказами, наданими прокурором, зокрема роздруківками переписки ОСОБА_5 з її чоловіком Франкліном Стаутом через Інтернет мережу. Дане спілкування не містить обставин щодо обговорення між ними приховування таблеток «золпідем» у посилці, вказання на ній вигаданої неіснуючої адреси, не зазначення у декларації до МПВ вмісту лікарських засобів, а також вмісту у таблетках психотропної речовини.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що наданими прокурором доказами не доведено, що ОСОБА_5 переміщувала через митний кордон України психотропну речовину з приховуванням її від митного контролю, що є обов`язковою ознакою контрабанди.
Відповідно до пункту п`ятого Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України №16 від 18.12.2009), за сукупністю злочинів, передбачених статтею 307 чи статтею 309 і як контрабанду статтею 305 КК України необхідно кваліфікувати незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів і незаконне перевезення або пересилання їх за межі території України.
ОСОБА_5 підозрюється у закінченому замаху на незаконне придбання психотропної речовини без мети збуту, що виражалося у придбанні для неї на території США Франкліном Стаутом 90 таблеток із вмістом психотропної речовини «золпідем», і пересиланням цих таблеток у міжнародному поштовому відправленні на територію України. При цьому судом встановлено, що даний лікарський засіб призначався ОСОБА_5 за медичними показаннями лікарем Марком Месікальські у США, отримав лікарський засіб «золпідем» її чоловік за проханням останньої за рецептом в аптеці у США, після чого направив поштовим відправленням на територію України. Таким чином, не доведено придбання підозрюваною лікарського засобу із вмістом психотропної речовини без мети збуту на незаконних підставах.
Враховуючи викладене, за результатами судового розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 суд дійшов висновку, що прокурором не доведено вчинення нею суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.2 ст.305; ч.2 ст.15, ч.2 ст.309 КК України.

У зв`язку з тим, що органом досудового розслідування стосовно ОСОБА_5 до суду спрямовано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, кримінальне провадження у даному випадку проводиться в особливому порядку відповідно до правил глави 39 КПК України.

Згідно до ч.1 ст.513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення;

2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою;

3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності;

4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання;

5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Таким чином, кримінальний процесуальний закон не передбачає при вирішенні питання про застосування до особи примусових заходів медичного характеру встановлення форми вини, тобто психічного ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності.

Досудовим розслідуванням у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 вказано що «остання діяла умисно, реалізувала свій злочинний умисел, усвідомлювала суспільно небезпечний характер своїх дій та бажала настання шкідливих наслідків у вигляді порушення встановленого порядку переміщення психотропних речовин через митний кордон України та незаконного обігу психотропних речовин на території України».

Оскільки відповідно до висновку судово-психіатричних експертів №239 від 16.06.2019, ОСОБА_5 в період часу, що стосується вчинення кримінального правопорушення, у якому вона підозрюється, страждала на хронічне психічне захворювання, внаслідок чого вона не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними, то встановлення в діях ОСОБА_5 ознак суб`єктивної сторони злочину суперечить вимогам закону.

Крім того, згідно ч.4 ст.503 КПК України, примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №7 „Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування" передбачено, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватись лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність чи обмежену осудність і викликають потребу у застосуванні щодо неї таких заходів.

Як вбачається з висновку судово-психіатричних експертів №239 від 16.06.2019, за своїм психічним станом ОСОБА_5 не представляє небезпеки для свого життя і здоров`я, а також для життя і здоров`я оточуючих, тому протипоказань для її участі у слідчих діях та присутності в судовому засіданні не має.

Експерт ОСОБА_18 з цього питання пояснив, що ОСОБА_5 за своїм психічним станом може приймати участь у слідчих діях і у судовому засіданні, оскільки за станом здоров`я не представляє суспільної небезпеки, так як їй притаманний пасивний тип суспільної небезпеки. Вона є психічно хворою людиною, при цьому не висловлює суїцидальних думок, не проявляє суїцидальних спроб, агресію.

Свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 надали показання, що ОСОБА_5 є спокійною, не конфліктною людиною без ознак агресії, тому вважають, що вона не є суспільно небезпечною особою для свого життя і здоров`я, а також для життя і здоров`я оточуючих.

Сусідами за місцем мешкання ОСОБА_25 їй надано характеристику, у якій зазначено, що вона ніколи не проявляла агресію, роздратованість, не була небезпечна для сусідів, ніколи не спричиняла шкоду будь-кому з них, іншим особам.

Таким чином, на підставі вищезазначених доказів суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 не є суспільно небезпечною особою для свого життя і здоров`я, а також для життя і здоров`я оточуючих, тому у відповідності до вимог ч.4 ст.503 КПК України примусові заходи медичного характеру до ОСОБА_5 не слід застосовувати.

У відповідності до частини третьої ст.513 КПК України, встановивши, що суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення не було вчинено або вчинено іншою особою, а також якщо не доведено, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, суд постановляє ухвалу про відмову в застосуванні примусових заходів медичного характеру та закриває кримінальне провадження.

Враховуючи, що за результатом судового розгляду прокурором не доведено, що ОСОБА_5 вчинила суспільно небезпечні діяння, а також доцільність застосування до неї примусових заходів медичного характеру, суд дійшов висновку про необхідність відмови у застосуванні примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 .

Згідно медичних документів, ОСОБА_5 хворіє на остеохондроз поперекового відділу хребта, явища асептичного спонилодисциту, протрузію та грижу дисків, цукровий діабет.

Арешт, накладений на майно ухвалами слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 08.05.2019 - підлягає скасуванню.
У відповідності до ст. 100 КПК України, речові докази, а саме ноутбук марки «НР» с/н5CD515021W, вилучений при обшуку в кв. АДРЕСА_6 ; мобільний телефон SAMSUNG IMEI НОМЕР_4 , вилучений у ОСОБА_5 при огляді місця події 06.05.2019, підлягають поверненню власнику, а саме особі, стосовно якої розглядалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_5 .
Речові докази: пакування МПВ №LA025323744US, два компакт диски, два прозорих пакети із застібками та два клаптики паперу із рукописним текстом, вилучені в ході огляду місця події;
конвалюта на 31 ячейку з 20 таблетками, конвалюта на 31 ячейку з 18 таблетками, вилучені в ході обшуку кв. АДРЕСА_7 ;
17 таблеток «Eszopiclone», три пластикових контейнери, 5 таблеток синього кольору «Zolpidem», вилучені при обшуку в кв. АДРЕСА_6 - підлягають знищенню;
поштове повідомлення на ім`я ОСОБА_5 про одержання МПВ; зошит у клітинку «Great the inspire»; записка з написом на англійській мові та підписом « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - підлягають зберіганню в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 не обраний.

У зв`язку з відмовою судом в застосуванні примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_5 та закриттям кримінального провадження, процесуальні витрати на залучення експертів стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 92, 93 п. 1 КК Україна, ст.ст. 419-421 КПК України,

УХВАЛИВ:
Відмовити у застосуванні примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.2 ст.305, ч.2 ст.15 ч.2 ст.309 КК України.

Закрити кримінальне провадження за №0000056 від 02.03.2018 року відносно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.2 ст.305, ч.2 ст.15 ч.2 ст.309 КК України на підставі ч.3 ст. 513 КПК України.

У відповідності до ст. 100 КПК України, речові докази, а саме ноутбук марки «НР» с/н5CD515021W, вилучений при обшуку в кв. АДРЕСА_6 ; мобільний телефон SAMSUNG IMEI НОМЕР_4 , вилучений у ОСОБА_5 при огляді місця події 06.05.2019, підлягають поверненню власнику, а саме особі, стосовно якої розглядалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_5 .
Речові докази: пакування МПВ №LA025323744US, два компакт диски, два прозорих пакети із застібками та два клаптики паперу із рукописним текстом, вилучені в ході огляду місця події;
конвалюта на 31 ячейку з 20 таблетками, конвалюта на 31 ячейку з 18 таблетками, вилучені в ході обшуку кв. АДРЕСА_7 ;
17 таблеток «Eszopiclone», три пластикових контейнери, 5 таблеток синього кольору «Zolpidem», вилучені при обшуку в кв. АДРЕСА_6 - підлягають знищенню;
поштове повідомлення на ім`я ОСОБА_5 про одержання МПВ; зошит у клітинку «Great the inspire»; записка з написом на англійській мові та підписом « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - підлягають зберіганню в матеріалах кримінального провадження.
Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя:

14.09.2020