КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві з застосуванням відеоконференцзв`язку апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2020 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого 1 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва управління нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України Департаменту нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонною службами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21 грудня 2020 року включно, з визначенням застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 420 400 (чотириста двадцять тисяч чотириста) гривень, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишневе Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 359, ч. 2 ст. 361-2, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263 КК України.

Постановлене рішення мотивоване тим, що стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень та існування заявлених ризиків у його поведінці, що в сукупності з даними про особу підозрюваного дають підстави для застосування відносно нього виняткового запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі з доповненнями захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити та застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Згідно доводів апеляційної скарги, ухвала слідчого судді є незаконною, необгрунтованою, а також такою, яка постановлена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального законодавства.

Так, апелянт вказує на те, що слідчий суддя ухвалив рішення без повного з`ясування всіх обставин справи, у зв`язку з чим прийшов до помилкового висновку щодо можливості застосування відносно ОСОБА_7 виключного запобіжного заходу.

Також, захисник посилається на відсутність в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах доказів на підтвердження того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів окрім тримання під вартою не в змозі запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, автор апеляційної скарги звертає увагу на порушення судом першої інстанції принципу змагальності сторін, оскільки слідчим суддею було відмовлено в задоволенні клопотання сторони захисту про допит у судовому засіданні свідка.

Не погоджується апелянт і з визначеним слідчим суддею розміром застави, вважаючи його непомірним для ОСОБА_7 та таким, що не відповідає його матеріальному та сімейному становищу.

Зокрема, адвокат ОСОБА_6 зазначає про те, що його підзахисний має на утриманні дружину та малолітню дитину, а застосування найбільш суворого запобіжного заходу негативно вплине на їх існування.

Вказані обставини, як вбачається з апеляційної скарги, свідчать про те, що застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодового домашнього арешту в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти існуючим у його поведінці ризикам.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Як вбачається з наданих суду матеріалів, слідчим суддею вказаних вимог закону дотримано та обґрунтовано прийнято рішення про необхідність застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Так, під час розгляду клопотання, слідчим суддею, на підставі наданих йому матеріалів, встановлено обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, які інкримінуються останньому органом досудового розслідування, і наявність заявлених слідчим ризиків у його поведінці.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів чи інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. На думку колегії суддів, такі фактичні дані містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, в зв`язку з чим, підозра про ймовірну причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 359, ч. 2 ст. 361-2, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263 КК України, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.

Також, надані суду матеріали містять достатньо доказів на підтвердження того, що вказані стороною обвинувачення ризики, є реальними і, що інший, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не в змозі їм запобігти, що виправдовує обмеження права ОСОБА_7 на свободу.

Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи та тяжкість кримінальних правопорушень у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , які відносяться до категорії тяжких, приймаючи до уваги дані про особу підозрюваного, а саме його вік, стан здоров`я, сімейних стан, соціальні зв`язки, спосіб життя взагалі, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді з приводу того, що запобігти існуючим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного в змозі запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Таке обмеження права ОСОБА_7 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Також, є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні і визначений судом першої інстанції розмір застави. Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

При цьому, згідно ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у межах від двадцяти до вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, щодо особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, не здатна забезпечити виконання останньою покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, слідчий суддя врахував дані про особу ОСОБА_7 , обставини кримінального провадження, тяжкість кримінальних правопорушень у вчиненні яких він підозрюється, його майновий стан, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам п.1-3 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Також, слід зазначити, що органом досудового розслідування встановлено, що сума отриманого прибутку, в наслідок незаконних дій, може перевищувати 119 500 грн.

Ті дані про особу підозрюваного, на які в апеляційній скарзі посилається захисник, були враховані слідчим суддею при вирішенні питання про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу. Крім того, вони не зменшують існуючих ризиків, а тому не можуть бути підставою для зміни йому запобіжного заходу. З огляду на практику Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За наведеного, колегія суддів приходить до висновку про законність ухвали слідчого судді, а відтак не вбачає підстав для її скасування.

Таким чином апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , за викладених в ній доводів не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 309, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого 1 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва управління нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України Департаменту нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонною службами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21 грудня 2020 року включно, з визначенням застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 420 400 (чотириста двадцять тисяч чотириста) гривень, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи: 757/46206/20-к Категорія ст. 183 КПК України
Номер апеляційного провадження: 11-сс/824/5851/2020
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_10
Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_1