Номер провадження: 11-сс/813/1114/20
Номер справи місцевого суду: 495/3421/20 1-кс/495/1364/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду, від 16.06.2020 року, якою було відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні № 0001035, внесеному до ЄРДР 15.06.2020 року,

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду, від 16.06.2020 року, було відмовлено у задоволені клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України у кримінальному провадженні № 0001035, внесеному до ЄРДР 15.06.2020 року, та було запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 14.08.2020 року.
Рішення суду мотивоване тим, що під час розгляду клопотання прокурором не доведена неможливість застосування щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що прийняте рішення слідчого судді є необґрунтованим, невмотивованим та незаконним. Зокрема, прокурор вказував на те, що:
- наявні ризики, передбачені п. 1,3,5) ч.1 ст. 177 КПК України;
- ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, яке у відповідності до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів;
- при постановленні ухвали слідчий суддя не врахував особу підозрюваного, а саме те, що 31.03.2020 року відносно ОСОБА_8 направлено до суду обвинувальний акт за ч.2 ст. 309 КК України;
- застосування більш м`яких запобіжних засобів, аніж тримання під вартою, не здатне забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
У зв`язку з викладеним прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду, від 16.06.2020 року, і постановити нову ухвалу, якою застосувати стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі і просив її задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_8 і його захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили залишити оскаржену ухвалу без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи, якими обґрунтовується апеляційна скарга, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до положень ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.
Оскільки обґрунтованість підозри ОСОБА_8 не оспорюється, апеляційний суд не переглядає оскаржену ухвалу в цій частині і констатує, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування підозра ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України є обґрунтованою.

Що стосується наявності ризиків, апеляційний суд приходить до таких висновків.

На думку апеляційного суду слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку відносно наявності ризику переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, з огляду на те, що інкримінований злочин відноситься до категорії тяжких злочинів і за його вчинення передбачене покарання у виді позбавлення волі до десяти років.

Апеляційний суд констатує, що слідчий суддя відповідно до положень ст. 178 КПК України при постановлення оскарженої ухвали вмотивовано прийняв до уваги, що ОСОБА_8 перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні малолітню дитину 2020 року народження, офіційно не працевлаштований, має місце проживання, раніше не судимий.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що запобіжний захід ОСОБА_8 у виді цілодобового домашнього арешту застосований 16.06.2020 року та на час апеляційного розгляду ним не порушувався, із зазначеної дати по теперішній час, він перебував на волі, з`явився до суду апеляційної інстанції для розгляду апеляційної скарги прокурора, але доказів, що він протягом зазначеного часу вчинив дії, які перелічені у ст. 177 КПК України, прокурор суду не надав.
Апеляційний суд вважає голослівними твердження прокурора про існування ризику незаконно впливати на свідків, оскільки доказів існування вказаного ризику прокурором надано не було.
Апеляційний суд приймає до уваги доводи прокурора відносно того, що стосовно ОСОБА_8 скеровано до суду обвинувальний акт за ч.2 ст. 309 КК України, що свідчить про існування ризику вчинення іншого злочину, при цьому, на думку апеляційного суду існування вказаного ризику не є безумовною підставою для застосування найбільш тяжкого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов до обґрунтовано висновку про те, застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту є доцільним, приймаючи до уваги характер та обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного, у зв`язку з чим апеляційний суд не вбачає підстав для скасування оскарженої ухвали.

Розглядаючи апеляційну скаргу прокурора, апеляційний суд виходить з того, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Апеляційний суд враховує практику ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», відповідно до якої за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді апеляційним судом не встановлено.
Відповідно до положень ч.3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Керуючись статями 176, 177, 181, 183, 194, 196, 370-372, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду, від 16.06.2020 року, якою було відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні № 0001035, внесеному до ЄРДР 15.06.2020 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4