Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

29 січня 2021 року м.Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 06 січня 2021 року у кримінальному провадженні №0000477 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 10 серпня 2020 року) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити та застосувати до нього запобіжний захід, що не пов`язаний із триманням під вартою.

Згідно оскаржуваної ухвали, клопотання прокурора задоволено та обрано обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 05 години 00 хвилин 06 березня 2021 року.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги захисник обвинуваченого вважає ухвалу суду прийнятою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому, на її думку, у даному провадженні існують об`єктивні підстави для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції. Вважає, що жодним чином не обгрунтовано та недоведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, тим більш, в доданих до клопотання матеріалах, дані про такі обставини відсутні. Крім того, судом не в повному обсязі досліджено підстави для обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, так як при розгляді клопотання суддя не дослідив жодного письмового матеріалу провадження, а в самій ухвалі не аргументував жодного свого висновку.

Із оскаржуваної ухвали вбачається, що у даному кримінальному проваженні наявні обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики, які виправдовують застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а більш м`який запобіжний захід не буде дієвим для запобігання ризиків, а тому обвинуваченому слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ч.4 ст.422-1 КПК України, розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Як вбачається з апеляційної скарги, то в ній не міститься жодних клопотань про розгляд апеляційної скарги за участю сторін. Також таких клопотань не надходило на адресу суду апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності сторін кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Судом першої інстанції вірно враховано те, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 24 квітня 2020 року, 30 квітня 2020 року та 29 травня 2020 року обвинувальні акти за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України направлені до Сарненського районного суду для розгляду по суті, він раніше судимий, оголошувався в розшук, враховано відсутність стійких соціальних зв`язків, що він неодружений, а також обставини та характер вчинення злочину, у якому обвинувачується, його суспільну небезпечність, наявні реальні ризики передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Колегією суддів враховується і практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Заявляючи клопотання про зміну запобіжного заходу на інший, який не пов`язаний із триманням під вартою, захисником обвинуваченого не надано доказів про наявність в нього чи його близьких родичів постійного місця проживання або реєстрації, за адресою якого до обвинуваченого ОСОБА_4 можна було б застосувати домашній арешт. Також таких даних не містять і матеріали судового провадження.

Доказів на спростування висновків суду першої інстанції матеріалами провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419. 422-1 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 06 січня 2021 року у кримінальному провадженні №0000477 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 10 серпня 2020 року) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3