Справа №705/4899/20
1-в/705/616/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2020 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

засудженого

( в режимі відео конференції ) ОСОБА_4

представника установи

ДУ «Старобабанівська ВК №92 »

( в режимі відеоконференції ) ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції між Уманським міськрайонним судом Черкаської області та ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92)» клопотання начальника державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Антрацит Луганської області, українця, громадянина України, який відбуває покарання в Державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 12.03.2020, про умовно-дострокове звільнення,
В С Т А Н О В И В:
Начальник державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» направив до суду клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , у якому зазначив про те, що він засуджений 12.03.2020 вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання 27.11.2019, кінець строку 27.05.2021.

Станом на 03.12.2020 ОСОБА_4 відбув 2/3 строку покарання, невідбута частина покарання складала 05 місяців 24 дні.

За час перебування в СІЗО м. Черкаси ОСОБА_4 характеризувався посередньо, до праці не залучався, допустив порушення режиму утримання, за що 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, яке знято у встановленому законом порядку. Заохочень не мав. З 14.08.2020 відбуває покарання в Старобабанівській виправній колонії (№92). За час відбування покарання характеризується позитивно, виконує обов?язки днювального відділення, до роботи ставиться сумлінно, приймає активну участь у суспільно-корисному житті установи, за що отримав 1 заохочення. Стягнень не має. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки.

Представник установи в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , мотивуючи це тим, що Держава виконує правоохоронну функцію і несе відповідальність за захист громадян і суспільства від порушень. Саме тому, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Для стимулювання виправлення засуджених законом передбачені пільги для засуджених, які виправляються. У відповідності з вимогами ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Сумлінність поведінки засудженого полягає в систематичному неухильному дотриманні правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань. Також, засуджений, який заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання повинен не лише працювати, а ставитись до праці відповідально, бути зразком для слідування іншими засудженими. Для доведення вказаних обставин необхідно, щоб поведінка засудженого була стабільно позитивною протягом тривалого часу. Саме тому, засуджений отримує право на вказану пільгу після відбуття покарання, і саме тому висновок про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання. Крім цього, не можна вважати сумлінною поведінку засудженого лише через відсутність у нього не знятих, або не погашених у порядку, встановленому ст.134 КВК України, стягнень, оскільки дотримання вимог режиму відбування покарання є обов`язком засудженого. ОСОБА_4 має 8 судимостей, раніше звільнявся умовно-достроково від відбування покарання 1 раз, а також 2 рази звільнявся від відбування покарання з випробуванням та вчиняв нові злочини. За час відбування покарання з 27.11.2019 має заохочення, отримане 16.11.2020 в період, що передував розгляду комісії установи питання про направлення матеріалів до суду щодо умовно-дострокового звільнення засудженого. Також, 21.07.2020 ОСОБА_4 притягувався до дисциплінарної відповідальності за те, що він 12.07.2020 створив конфліктну ситуацію з персоналом СІЗО, поводив себе зухвало, підбурював інших засуджених, які утримувались разом з ним у камері до непокори. Стягнення знято у встановленому законом порядку. Заходів по відшкодуванню процесуальних витрат в сумі 471,03 грн. не вживав. Тобто, поведінка засудженого не свідчить про його виправлення та відсутність у нього мотивації на вчинення ним нових злочинів, а отримання ним заохочення напередодні вирішення судом питання про його умовно-дострокове звільнення необхідно розцінювати як звичайне пристосування з метою отримання поблажливості суду, а не щире каяття.

Представник спостережної комісії в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить суд справу розглядати у його відсутність.

Суд, вислухавши представника колонії, засудженого ОСОБА_4 , прокурора та вивчивши письмові матеріали клопотання та особової справи, вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Під сумлінною поведінкою необхідно розуміти не тільки пасивну форму поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, а й активна його участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, позитивна поведінка у побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та постійну свідому участь у суспільно корисній праці.
Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, наданої для вивчення ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92), ОСОБА_4 відбуває покарання у вигляді позбавлення волі в ДУ «Старобабанівська ВК-92» за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 12.03.2020, яким він засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання 27.11.2019, кінець строку 27.05.2021. Станом на 03.12.2020 ОСОБА_4 відбув 2/3 строку покарання, не відбута частина покарання складала 05 місяців 24 дні. За час перебування в СІЗО м. Черкаси характеризувався посередньо, до праці не залучався, допустив порушення режиму утримання, за що 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, яке знято у встановленому законом порядку. Заохочень не мав. З 14.08.2020 відбуває покарання в Старобабанівській виправній колонії (№92). За час відбування покарання згідно характеристики від 05.11.2020 характеризується посередньо, згідно характеристики від 03.12.2020 позитивно, виконує обов`язки днювального відділення, до роботи ставиться сумлінно, приймає активну участь у суспільно-корисному житті установи, за що отримав 1 заохочення. Стягнень не має.

При цьому, необхідно враховувати також і те, що ОСОБА_4 має 8 судимостей, раніше звільнявся умовно-достроково від відбування покарання 1 раз, а також 2 рази звільнявся від відбування покарання з випробуванням та вчиняв нові злочини. За час відбування покарання з 27.11.2019 має заохочення, отримане 16.11.2020 в період, що передував розгляду комісії установи питання про направлення матеріалів до суду щодо умовно-дострокового звільнення засудженого. Також, 21.07.2020 ОСОБА_4 притягувався до дисциплінарної відповідальності за те, що він 12.07.2020 створив конфліктну ситуацію з персоналом СІЗО, поводив себе зухвало, підбурював інших засуджених, які утримувались разом з ним у камері до непокори. Стягнення знято у встановленому законом порядку. Заходів по відшкодуванню процесуальних витрат в сумі 471,03 грн. не вживав.

Із наведеного вище вбачається, що засуджений ОСОБА_4 не довів своє виправлення, оскільки його поведінка упродовж всього терміну відбування покарання не завжди була позитивною, а також не може бути прикладом для інших засуджених. Така поведінка засудженого не свідчить про його виправлення та відсутність у нього мотивації на вчинення ним нових злочинів, а отримання ним заохочення напередодні вирішення судом питання про його умовно-дострокове звільнення необхідно розцінювати як звичайне пристосування з метою отримання поблажливості суду, а не щире каяття.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 .
На підставі викладеного та керуючись ст. 107 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання начальника державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.
Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно дострокового звільнення засудженого від відбування покарання зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1