Справа № 745/227/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/516/20
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000072 від 03.03.2020 року, за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 24 квітня 2020 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Хлоп`яники Сосницького району Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

-30.10.2019 Сосницьким районним судом Чернігівської області до за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

захисника адвоката ОСОБА_6 .

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанцій обставини

Вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 24 квітня 2020 року визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначено йому покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Відповідно до ст. 71 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 30.10.2019 року у виді 3 років позбавлення волі, та за правилами складання покарань передбаченого ст.72 КК України, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 3 років 25 днів позбавлення волі.

Строк відбування покарання визначено рахувати з часу затримання.

Судом першої інстанції встановлено, що 01 березня 2020 року, близько 17:00 години, ОСОБА_7 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у будинку господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_9 , умисно наніс один удар кулаком правої руки в область голови останньої, чим завдав ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку, яка супроводжується синцем лівої потиличної ділянки, які згідно висновку експерта №36 від 12 березня 2020 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник, не оспорюючи висновків суду щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини ОСОБА_7 та правильності кваліфікації дій, просив змінити вирок місцевого суду в частині призначеного покарання, яке за своїм розміром є явно несправедливим через суворість, та призначити його підзахисному покарання за ч. 2 ст. 125 КК України, у виді штрафу в розмірі 850 грн., та на підставі ст. 71 КК України приєднати невідбуту частину покарання за вироком Сосницького районного суду від 30.10.2019 року.

В обґрунтування доводів посилався на неповне врахування місцевим судом тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, повне визнання вини, щире каяття, позитивну характеристику за місцем проживання, перебування ОСОБА_7 на обліку у лікаря-психіатра.

Крім того, судом не було враховано позицію потерпілої, яка не має претензій до обвинуваченого та з яким продовжує проживати спільним життям та примирилася з ним.

Також апелянт зазначив, що ОСОБА_7 тривалий час перебуває на обліку у лікаря-психіатра та в 2015 році судово-медична експертиза підтвердила діагноз, проте, в порушення вимог ст. 52 КПК України на досудовому слідстві для захисту прав обвинуваченого в обов`язковому порядку не було залучено захисника та надано довідку про відсутність психічних захворювань у підзахисного та те, що на обліку у лікаря-психіатра він не перебуває.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні захисник підтримав апеляційну скаргу та просив пом`якшити призначене покарання.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні судового рішення

Заслухавши доповідача, позицію захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України за обставин, викладених у вироку, колегією суддів не перевіряється, оскільки в апеляційній скарзі не оскаржуються, як і не оскаржується правильність кваліфікації дій обвинуваченого, а тому ці обставини не є предметом апеляційного розгляду.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, визнання ним своєї вини, думку потерпілої, яка претензій до нього не має та просить закрити провадження, а також висновок органу з питань пробації, відповідно до якого виправлення обвинуваченого не можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк, враховуючи високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та високий ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб; виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому випадку.

З огляду на викладене, призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 покарання ґрунтується на положеннях ст.ст. 50, 65 КК України, є справедливим, необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому, на думку колегії суддів, немає підстав для застосування до нього більш м`якого покарання у виді штрафу та вважати, що призначене покарання є явно несправедливим через суворість.

В апеляційній скарзі сторона захисту також зазначила про порушення органом досудового слідства та судом норм закону, які регулюють забезпечення права на захист, а саме про відсутність під час досудового розслідування захисника.

Відповідно до ст. 20 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому його права та забезпечити право на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника.

У випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, підозрюваному, обвинуваченому правова допомога надається безоплатно за рахунок держави.

За приписами п.3 ч.2 ст. 52 КПК України, обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад (німі, глухі, сліпі тощо) не здатні повною мірою реалізувати свої права, з моменту встановлення цих вад.

Матеріалами кримінального провадження, зокрема, довідкою Комунального некомерційного підприємства «Сосницька центральна районна лікарня» від 16.03.2020 року (а.п. 50), направленої на адресу слідчого у даному провадженні, встановлено, що ОСОБА_7 за медичною допомогою до психіатра не звертався, тому, в даному випадку, відсутні підстави, які б зобов`язували орган досудового розслідування забезпечити обвинуваченому обов`язкову участь захисника з моменту надання йому статусу підозрюваного.

Після вручення йому слідчим пам`ятки про процесуальні права та обов`язки останній власноруч підтвердив, що вони йому зрозумілі. Суд 1 інстанції також роз`яснив обвинуваченому право мати захисника, останній заявив клопотання про призначення йому захисника, оскільки він не має можливості самостійно укласти угоду з адвокатом через тяжкий матеріальний стан, яке було задоволено.

За таких обставин підстав вважати, що було порушено право ОСОБА_7 на захист, немає.

Тому апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не виявлено, тому вирок суду є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 419, Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 24 квітня 2020 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4