УХВАЛА
Іменем України

05.11.2020 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши клопотання ст. слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , та додані до клопотання матеріали, внесене у кримінальному провадженні № 0003864 від 03 листопада 2020 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В клопотанні вказано, що ОСОБА_5 , маючи непогашену судимість за вчинення умисних злочинів проти власності, на шлях виправлення не став та підозрюється у повторному вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

02.11.2020 близько 22 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 перебуваючи поблизу будинку 86 по вул. Перемоги в м. Житомирі, помітили раніше їм невідомого ОСОБА_9 , який йшов навпроти їх та слухав музику в навушниках.

В цей час у ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виник спільний злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення будь якого цінного майна, що належить ОСОБА_9 .

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння майном ОСОБА_9 , поєднаний із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у вказаний день, час, місці та за вказаних обставин, маючи на меті подавити волю потерпілого до опору і заволодіти майном ОСОБА_9 , підійшли до останнього та ОСОБА_7 раптово наніс один удар кулаком в верхню частину тулуба потерпілого, внаслідок чого останній не втримавши рівновагу впав на землю. В подальшому ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_5 не припиняючи свого спільного злочинного умислу продовжили наносити хаотичні удари ногами в область голови потерпілого, нанісши не менше шести ударів останньому.

В результаті злочинних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_5 . ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою, садна чола та правого променево-зап`ястного суглобу.

Таким чином, подолавши волю потерпілого до опору, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії направлені на відкрите викрадення майна, з внутрішньої кишені куртки відкрито викрали мобільний телефон марки Meizu m6 note, серійний номер НОМЕР_1 , імеі 1: НОМЕР_2 , імеі 2: НОМЕР_3 , вартістю 5999 гривень 00 копійок та навушники торгової марки Xiaomi Piston Fresh Bloom, серійний номер НОМЕР_4 , вартістю 199 гривень 00 копійок. В той же час ОСОБА_5 з лівої руки потерпілого зняв годинник торгової марки Quardo, вартістю 2500 гривень 00 копійок, належного потерпілому ОСОБА_9 .

В цей час ОСОБА_8 , діючи в межах спільної злочинної домовленості перебував на відстані близько півтора два метри від місця вчинення злочину, щоб у разі необхідності повідомити ОСОБА_7 та ОСОБА_5 про можливе викриття дій останніх.

В подальшому ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 відкрито викравши майно, місце вчинення злочину залишили та розпорядилися ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 8698 грн. 00 коп.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

03.11.2020 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 03.11.2020 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В клопотанні слідчий зазначив докази, які підтверджують вину підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий зазначає, що є підстави вважати, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 186 КК України карається позбавленням волі на строк до 6 років.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора та слідчого які підтримали клопотання, підозрюваного та адвоката, які в судовому засіданні заперечували щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили обрати запобіжний захід - домашній арешт, суд приходить до наступного висновку.
Згідно статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо буде доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. В поданому клопотанні слідчий посилається на ризики, визначені ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Під час розгляду клопотання, з урахуванням оглянутих матеріалів кримінального провадження, прокурором було доведено обгрутнованість підозри та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 , раніше притягався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, для себе належних висновків не зробив, в повній мірі розуміє наслідки вчиненого, однак в категоричній формі нехтує законом та вкотре вчинив корисливе кримінальне правопорушення, будь-яких стійких соціальних зв`язків не підтримує, не працює, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1,2,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вказані вище обставини, суд не вбачає підстав щодо задоволення клопотання захисника та підозрюваного щодо обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

У відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави у кримінальному провадженні, у зв`язку з підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -

Постановив:

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тарасинкове, Оржицький район, Полтавська область, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів з урахуванням строку перебування підозрюваного в якості затриманого.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1