Справа № 357/4280/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.08.2020 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі судового засідання №6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, угоду про визнання винуватості у судовій справі за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, не одруженого, з повною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 і ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,
в с т а н о в и в:
У листопаді місяці 2018 року, точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання - АДРЕСА_1 , вирішив придбати завідомо підроблене національне посвідчення водія України на право керування транспортними засобами (далі -посвідчення водія), видане на його особу та у якому буде зазначено категорії «В1, В, С1, С», на право керування транспортними засобами.

Так, відповідно до п. 16 «Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 (далі - Положення), посвідчення водія на право керування транспортним засобом однієї з категорій видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити в сервісному центрі МВС.

Однак, ОСОБА_4 діючи з метою отримання посвідчення водія на свою особу із зазначенням категорій «В1, В, С1, С» без дотримання умов і вищевказаного пункту Положення, віднайшов повідомлення рекламного характеру у всесвітній мережі «Інтернет» про можливість виготовлення посвідчень водія за кошти, та домовився із особою про виготовлення посвідчення водія за 7800 гривень.

Реалізуючи злочинний намір, спрямований на сприяння невстановленій собі в підробці офіційного документу - посвідчення водія, що містять зафіксовану на матеріальному носію інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру та може бути використаний як документ, що видається повноважними (компетентними) особами органів державної влади - сервісними центрами МВС, ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у невстановлений точно час та місці, за допомогою застосунку "Вайбер", надіслав особі свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, власне електронне фотозображення, фотографію підпису в електронному вигляді та тим самим надав інформацію та засоби для підроблення посвідчення водія з метою подальшого його власного використання.

Після цього, невстановлена слідством особа, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, підробила посвідчення водія на особу ОСОБА_4 , шляхом нанесення його персональних даних, зображення особистого підпису та фотозображення на завідомо підроблений бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 із категоріями «В1, В, С1, С» та в подальшому збула його ОСОБА_4 для використання останнім.

Крім цього, з листопада місяця 2018 року по 17.11.2019 ОСОБА_4 , знаючи про те, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 із категоріями «В1, В, С1, С» видане на його особу, є завідомо підробленим документом, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовував його під час керуванням транспортними засобами.

Так, 17.11.2019 приблизно о 13 год. 00 год. ОСОБА_4 керував автомобілем «BMW», н.з. НОМЕР_2 та був зупинений по вул. Дружби, 11 в м. Біла Церква Київської області екіпажем патрульної поліції за порушення Правил дорожнього руху України.

В ході перевірки документів ОСОБА_4 пред`явив поліцейському взводу № 2 роти №2 м. Біла Церква УПП в Київській області ОСОБА_7 завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на його особу, яке він умисно використовував як завідомо підроблений документ - посвідчення водія, що містять зафіксовану на матеріальному носію інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру та може бути використаний як документ, що видається повноважними (компетентними) особами органів державної влади - сервісними центрами МВС.

Між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю захисника останнього адвоката ОСОБА_5 , 30 квітня 2020 року укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, в обсязі обвинувачення, за кваліфікацією
- за ч. 5 ст. 27 і ч. 1 ст. 358 КК України як пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою використання його іншою особою;
- за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа;
Сторонами узгоджено, що у разі затвердження угоди, ОСОБА_4 буде призначене покарання за:
ч. 5 ст. 27 і ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень;
ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити остаточну міру покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесені до кримінальних проступків, а отже угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст.474 КПК України, і укладена сторонами угода - є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст. 52, 53КК України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, та при цьому обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Суд також визнає зазначені в обвинувальному акті, як пом`якшуючі покарання обставини вчинення злочину, щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Матеріальну та моральну шкоду злочинами не завдано.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 30 квітня 2020 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю захисника останнього адвоката ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 і ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання:
ч. 5 ст. 27 і ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень;
ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень визначити остаточну міру покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не застосовувати.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової експертизи в розмірі 1256 (одна тисячп двісті п`ятдесят шість) грн. 08 коп.

Речові докази по справі: посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , яке знаходиться в камері зберігання речових доказів Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області знищити

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.
Суддя: ОСОБА_1