Справа № 441/150/18 1-кп/441/15/2020
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2020 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок Львівської обл. матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні на

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мшана Городоцького р-ну Львівської обл., українця, гр-на України, з середньою освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судженого, зареєстрованого на АДРЕСА_1 , проживаючого на АДРЕСА_2 ,

за ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 146 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 , з метою викрадення ОСОБА_7 , 30.12.2017р. біля 22 год., прибув у будинок на АДРЕСА_1 , що належить його батькові ОСОБА_8 , де проживала потерпіла, та проти її волі, застосувавши силу, забрав її з будинку, посадив у автомобіль «Фольксваген Т4», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 і вивіз у безлюдне місце, неподалік вул. Гайова у цьому ж селі, там витягнув з автомобіля і вимагав негайно забратися із батьківського помешкання.

Далі, тут же, біля 22 год. 30 хв., у сварці з ОСОБА_7 на ґрунті особистих неприязних стосунків, штовхав її, наніс кілька ударів ногами по голові і тілу, як наслідок умисно спричинив струс головного мозку, синці на лобі справа, на обох повіках лівого ока, на правому стегні, на правій гомілці, на лівому коліні, на правій сідниці, садно на зовнішній кістці правого гомілково-ступневого суглобу, які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

В суді ОСОБА_6 вину визнав частково, показав, що не перебуваючи у шлюбі, проживав разом з ОСОБА_7 у будинку на АДРЕСА_1 з травня до серпня 2017р. Припинивши стосунки, неодноразово казав їй залишити це житло, а через відмову, 30.12.2017р. біля 22 год., приїхав на автомобілі «Фольксваген Т4», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 до помешкання, не повідомляючи намірів, забрав потерпілу із будинку в автомобіль, перевіз на безлюдне місце за селом, там висівши із автомобіля вони сперечались, він вимагав, щоб ОСОБА_7 покинула батьківський будинок, у сварці з цього приводу штовхнув її та кілька разів вдарив ногою по тілу, після цього потерпіла з місця події втекла. Шкодує про вчинене, розкаюється.

Не дивлячись на часткове визнання вини, винуватість ОСОБА_6 доведена об`єктивно з`ясованими обставинами, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Показаннями потерпілої ОСОБА_7 про те, що з травня до серпня 2017р. вона без реєстрації шлюбу проживала з ОСОБА_6 у будинку на АДРЕСА_1 . Припинивши стосунки, останній покинув помешкання, неодноразово казав їй забратися із будинку, а пізно ввечері 30.12.2017р. силою забрав її з будинку, затягнув у автомобіль і вивіз на безлюдне місце поруч із селом, там висівши із автомобіля вимагав, щоб вона забиралась із батьківського помешкання до Львова, з цього приводу вони сварились, у сварці обвинувачений штовхнув її, кілька разів вдарив ногою по голові та тілу, спричинивши тілесні ушкодження, з місця події поїхав, залишивши її саму.

Показаннями у суді свідка ОСОБА_9 та протоколом слідчого експерименту з ним від 26.01.2018р. (т.1 а.110-113) про те, що пізно ввечері 30.12.2017р. автомобілем «Фольксваген Т4», р.н. НОМЕР_1 , підвозив ОСОБА_6 його до будинку на АДРЕСА_1 , що ОСОБА_6 заходив у будинок та повернувся до автомобіля з дівчиною, що за вказівкою обвинуваченого поїхав в бік озера за селом, там зупинився, ОСОБА_6 з дівчиною, висівши із автомобіля, з`ясовували стосунки, сварились, штовхались, згодом дівчина втекла.

Показаннями свідка ОСОБА_10 в тій частині, що пізно ввечері 30.12.2017р. до його будинку на АДРЕСА_3 , прийшла перелякана, з ушкодженнями на обличчі, потерпіла ОСОБА_7 , просила про допомогу, розповіла, що обвинувачений хотів вигнати її з дому, тому вивіз за село, бив її та покинув у безлюдному місці.

Із заяви ОСОБА_7 до поліції від 31.12.2017р. (т.1 а.80) убачається, що вона просить притягнути до відповідальності ОСОБА_6 , який 30.12.2017р. спричинив їй тілесні ушкодження.

З протоколу слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_7 від 03.01.2018р. із фототаблицею в додатку (т.1 а.82-90) видно, що 30.12.2017р. біля 22 год., ОСОБА_6 раптово, проти її волі, лише в домашньому одязі, забрав із будинку на АДРЕСА_1 , посадив її у автомобіль та вивіз у безлюдне місце за селом, там витягнувши із автомобіля, вимагав забиратись із помешкання до Львова, сварився з нею, в сварці вдарив кілька разів ногою по голові та тілу, з місця події поїхав, покинувши її саму.

Із протоколу слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_6 від 26.01.2018р. з фототаблицею в додатку (т.1 а.100-109) теж видно, що пізно ввечері 30.12.2017р., в будинку на АДРЕСА_1 , казав ОСОБА_7 залишити житло, через відмову, щоб заставити її забиратись із помешкання, схопив за руку, затягнув у автомобіль ОСОБА_9 та вивіз на пустир поруч із вул. Гайова у с. Суховоля Городоцького р-ну Львівської обл., там висівши із автомобіля, далі настоював, що вона має піти із батьківського будинку, у сварці штовхнув та кілька разів вдарив потерпілу по голові й тілу, після чого вона з місця події втекла.

З висновку судово-медичної експертизи № 01/18 від 03.01.2018р. (т.1 а.81) убачається, що при огляді ОСОБА_7 виявлено струс головного мозку, синці на лобі справа, на обох повіках лівого ока, на правому стегні, на правій гомілці, на лівому коліні, на правій сідниці, садно на зовнішній кістці правого гомілково-ступневого суглобу, що утворились від контактів з тупими предметами 30.12.2017р. та відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Таким чином суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 доведена у повному обсязі, оскільки він незаконно заволодів потерпілою та незаконно перемістив її з місця, де вона була з власної волі, у безлюдне місце за с. Суховоля Городоцького р-ну Львівської обл., де вона перебувати не бажала, а також він умисно спричинив потерпілій легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, його дії суд кваліфікує відповідно за ознаками ч. 1 ст. 146 та ч. 2 ст. 125 КК України.

Покликання обвинуваченого ОСОБА_6 , що 30.12.2017р. наміру викрадати потерпілу ОСОБА_7 не мав, а тільки силою примусив сісти у автомобіль та вивіз за село, щоб заставити покинути батьківський будинок, суд розцінює як такі, що не підривають висновку про вчинення ним викрадення людини, оскільки він незаконно заволодів потерпілою ОСОБА_7 у житлі на АДРЕСА_1 , де вона перебувала згідно із власною волею, та незаконно перемістив її в інше у безлюдне місце за селом, де вона знаходитись не бажала.

Обираючи покарання ОСОБА_6 , суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його особу, що він непрацевлаштований, характеризується посередньо, як обставину, що пом`якшує покарання сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання та обирає йому покарання у виді обмеження волі.

Разом з тим, ураховуючи тяжкість злочину, особу ОСОБА_6 , його покликання в суді про усвідомлення протиправності скоєного, каяття, стосунки між ним і потерпілою, що передували події, суд доходить висновку про можливість застосування обвинуваченому ст. 75 КК України, тобто про звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Процесуальних витрат і речових доказів у провадженні немає, цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 395 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винним та засудити:

за ч. 2 ст. 125 КК України на один рік обмеження волі;

за ч. 1 ст. 146 КК України на два роки обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, визначити остаточне покарання ОСОБА_6 за їх сукупністю, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, на два роки обмеження волі.

Застосувати ОСОБА_6 ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням на один рік.

В порядку ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Городоцький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1