Житомирський апеляційний суд
Справа №285/3807/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 176 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Новоград - Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 08 жовтня 2020 року щодо застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відповідний час.

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Новоград - Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 08 жовтня 2020 року застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши йому залишати вказане місце проживання в період часу з 22 год. до 06 год., строком на два місяці.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- прибувати до робочого кабінету слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні за викликом;

- не відлучатися з міста Новограда-Волинського без дозволу слідчого, прокурора;

- утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_9 .

Визначено строк дії ухвали - до 07.12.2020 року включно.

Роз`яснено ОСОБА_8 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснено ОСОБА_8 , що у разі, якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до органу досудового слідства чи суду без поважних причин або не повідомить про причини своєї неявки, або порушить покладені на нього даною ухвалою обов`язки, слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до нього більш тяжкого запобіжного заходу.

Згідно ухвали слідчого судді, досудовим розслідуванням установлено, що 06.10.2020 близько 18 години ОСОБА_10 перебуваючи в будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з корисливих спонукань вирішив вчинити розбійний напад на ОСОБА_9 , в ході якого умисно відкрито заволодів належним їй мобільним телефоном марки «Nomi і5031» вартістю 2500 грн., із сім карткою оператора зв`язку Лайфселл № НОМЕР_1 вартістю 25 грн., який він відкрито вирвав із рук потерпілої, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 2525 грн.

По даному факту 06.10.2020 внесено відомості до ЄРДР.

Підставою для внесення клопотання стало те, що в діях ОСОБА_11 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Окрім зазначеного, Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області здійснюється судовий розгляд за матеріалами кримінальних проваджень № 0000753 та № 0000326 за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України. У рамках вказаних проваджень до ОСОБА_11 було застосовано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, однак після закінчення строків їх застосування, останній продовжив зневажливо ставитись до покладених на нього процесуальних обов`язків, не усвідомив змісту суспільної небезпеки вчинених ним кримінально-протиправних діянь, вчинив ще одне кримінальне правопорушення, що відноситься до тяжких, саме тому є достатні підстави вважати, що застосування до ОСОБА_11 більш м`якого запобіжного заходу, може не виправдати існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто вчинення ним ще одного кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 08 жовтня 2020 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого СВ Новоград- Волинського ВП ГУ НП в Житомирській області про застосування відносно підзахисного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відповідний час, відмовити.

Посилається на те, що висновок слідчого судді не відповідає вимогам Кримінального процесуального законодавства України, не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а тому оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню.

Зазначає, що слідчим суддею було порушено право на захист підозрюваного, оскільки в матеріалах судового провадження відсутні будь - які докази повідомлення як підозрюваного так і захисника про час та дату судового засідання з розгляду зазначеного клопотання слідчого. Про розгляд клопотання слідчого випадково дізнався від помічника слідчого судді за 15 хвилин до попередньо визначеного слідчим суддею часу розгляду клопотання слідчого, шляхом здійснення телефонного дзвінка.

Послався на те, що слідчий суддя не перевірив повноважень прокурора ОСОБА_6 та як наслідок в порушення положень кримінального процесуального законодавства України допустив зазначеного прокурора до участі у судовому розгляді клопотання слідчого по суті за відсутності в останнього повноважень - постанови. Також слідчим суддею в порушення положень КПК України, безпідставно допущено до участі у судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу слідчого ОСОБА_12 .

Вказує, що прокурором при розгляді клопотання слідчого не було доведено наявності жодного ризику, визначеного частиною 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а висновок слідчого судді про наявність ризиків передбачених пунктами 3, 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України не відповідає фактичним даним та повністю спростовується наявними матеріалами судового провадження.

Послався на те, що слідчий суддя всупереч вимогам статті 94 кримінального процесуального кодексу України, оцінила наявні в матеріалах судового провадження докази вибірково, не надавши при цьому їм належної правової оцінки. При цьому, слідчим суддею не взято до уваги долученої ним до матеріалів судового провадження заяви потерпілої, в якій остання зазначала, що нападу на неї із погрозою застосування насильства та заволодіння її майном, підозрюваний не здійснював, між ними мав місце лише сімейний конфлікт та жодних претензій матеріального чи морального характеру вона до останнього не має.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, підозрюваного та його захисника, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Судом першої інстанції, наведених положень Закону дотримано в повній мірі.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає, що сукупність доказів, які були долучені до клопотання слідчого, на даному етапі кримінального провадження, свідчать про обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_8 , і є достатніми для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

З журналу судового засідання та технічного запису судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи перевірялись судом при його розгляді. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_8 , вислухана думка прокурора та захисника, а також з`ясовані обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку щодо обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

При обранні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчим суддею було встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які вказує слідчий у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно нього.

Слідчий суддя, застосовуючи такий вид запобіжного заходу як домашній арешт, виходив з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, викладених у клопотанні слідчого аргументів щодо можливості підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілу, свідків.

Крім того, існує ризик того, що підозрюваний може вчинити й інше кримінальне правопорушення. Як вбачається з клопотання слідчого, в провадженні Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області перебувають матеріали кримінальних проваджень по обвинуваченню ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України. В межах вказаних проваджень, останньому було застосовано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, та після закінчення строків їх застосування, останній вчинив ще одне кримінальне правопорушення.

Отже, вирішуючи питання про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя, враховував, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, та в разі винесення обвинувального вироку, передбачає покарання від 3 до 7 років позбавлення волі, дані про його особу, у зв`язку із чим вважав за доцільне застосувати до нього передбачений ст.181КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони підозрюваному залишати своє житло в певний період часу.

Посилання апелянта на те, що слідчим судом не взято до уваги заяву потерпілої, є безпідставними. Як вбачається з матеріалів провадження, а саме з журналу судового засідання та звукозапису, слідчим суддею вказана заява перевірялась та їй надано оцінку в сукупності з іншим матеріалами провадження.

При цьому слід також зазначити, що факт написання заяви потерпілою на час розгляду клопотання про відсутність претензій до підозрюваного з огляду на положення КПК України не є бузумовною підставою для відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу в кримінальному провадженні, як вимагає апелянт, а може лише свідчити про відношення потерпілої до обставин правопорушення, яке також підлягає з`ясуванню в ході досудового розслідування.

Також є безпідставні доводи апеляційної скарги щодо допуску у розгляді клопотання слідчого прокурора ОСОБА_6 , оскільки відсутня постанова про визнання групи прокурорів.

З копії витягу до ЄРДР наявного в матеріалах провадження, вбачається, що прокурор ОСОБА_6 входить до групи прокурорів, який здійснює процесуальне керівництво (а.с.4-5), а відсутність в матеріалах клопотання слідчого постанови про визначення групи прокурорів, на думку колегії суддів, не є підставою для твердження про відсутність в даного прокурора повноважень щодо розгляду такого клопотання, а також не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Також безпідставними та такими, що не впливають на правильність прийнятого слідчим суддею рішення, є також і посилання апелянта на те, що слідчим суддею в порушення положень КПК України безпідставно допущено до участі у судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу слідчого Зайцева, оскільки участь слідчого в розгляду такого клопотання не заборонено. Крім того вказаний слідчий здійснює досудове розслідування вказаного кримінального правопорушення та входить до групи слідчих, що підтверджується витягом з ЄРДР (а.с.4-5).

Разом з тим, апеляційний суд погоджується з доводами апелянта щодо відсутності в матеріалах провадження повідомлення захисника та підозрюваного про день та час розгляду клопотання слідчого, однак не вбачає з огляду на зазначені обставини порушень права на захист, оскільки з журналу судового засідання, звукозапису та оскаржуваного рішення вбачається, що захисник та підозрюваний приймали участь в розгляді клопотання слідчого, надавали пояснення, заявляли клопотання. При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що положеннями ст. 186 КПК України передбачено скорочений термін для судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не більше 72 годин з часу подання клопотання, в межах якого суд повинен забезпечити повідомлення про судовий розгляд та участь в ньому відповідних осіб, що і було зроблено в даному випадку.

При цьому сторона захисту, у разі недостатності часу для підготовки до розгляду клопотання та до захисту від нього, мала процесуальну можливість заявляти відповідні клопотання для надання додаткового часу, тощо, однак таких клопотань підозрюваним та захисником заявлено не було, про неналежне повідомлення та у зв`язку з цим порушення права на захист слідчого суддю не повідомлялося.

Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують і не дають підстав вважати, що при постановленні оскаржуваної ухвали були допущені порушення норм кримінального процесуального законодавства, які могли б стати підставою для її скасування та зміни щодо підозрюваного запобіжного заходу. За наведених вище обставин саме запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час може запобігти наведеним вище ризикам в кримінальному провадженні, відповідає особі підозрюваного та може забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новоград - Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 08 жовтня 2020 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відповідний час - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: