Категорія:КВК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

захисника засудженого - ОСОБА_8 ,

представника органу пробації - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 серпня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника відділу Луцького МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Волинській області ОСОБА_10 звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування покарання, призначеного вироком Рожищенського районного суду Волинської області від 25.06.2018 року.

Своє звернення інспектор мотивує тим, що засуджений ОСОБА_7 порушував умови відбування покарання з випробуванням, а саме - не повідомив орган пробації про зміну місця свого проживання, а також неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності - 16.03.2019, 18.03.2019, 19.03.2019, 04.10.2018 за ч.3 ст.109, ч.1 ст.175-1, ч.1 ст.178, ст.173, 185 КУпАП, за що до нього застосовувалося застереження у виді письмових попереджень про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування призначеного судом покарання.

Посилаючись на дані обставини, просить скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо засудженого ОСОБА_7 та направити його в місця позбавлення волі для відбування призначеного судом покарання.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 серпня 2020 року вищевказане подання задоволено. Скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, призначеного вироком Рожищенського районного суду Волинської області від 25.06.2018 року.

Своє рішення місцевий суд мотивував тим, що наявні підстави, передбачені ч.2 ст.78 КК України для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного судом.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням засуджений ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати як незаконну та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання органу пробації. Вказує про те, що судом було порушено його право на захист, оскільки скористатись правовою допомогою адвоката йому ніхто не пропонував. В суд він прибув на повідомлення органу пробації, де його поставили перед фактом, що буде слухатись справа про скасування звільнення від відбування покарання та направлення його у місця позбавлення волі. Крім того, зазначає про те, що він не зміг подати суду докази, які характеризують його як особу з позитивної сторони, а також про те, що він є сиротою, проживає з родичами, а саме тіткою, п`ятьма сестрами та братом, троє з яких є неповнолітніми. Він являється найстаршим у сім`ї. Вважає, що місцевий суд невірно застосував положення ст.78 КК України. З моменту вчинення ним адміністративних правопорушень пройшов тривалий проміжок часу (1 рік 5 місяців), і після цього він жодних правопорушень не вчиняв, що виключає таку ознаку як систематичність. Попередження щодо нього інспектором органу пробації було застосовано 01.07.2020 року, і після цього правопорушень також не вчиняв. Крім того, за місцем проживання характеризується посередньо, скарг від мешканців та сусідів не було. Зазначає і про те, що на даний час з урахуванням положень ст.39 КУпАП, він є таким, що не піддавався адміністративному стягненню. Крім того, зазначає, що про зміну місця проживання повідомляв інспектора органу пробації усно, постійно контактував з інспектором по телефону та з`являвся на реєстрацію.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали і доводи апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які скаргу підтримали та просили її задовольнити, прокурора та представника органу пробації, які вважали скаргу безпідставною та просили її залишити без задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Правові наслідки скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання передбачені ст.78 КК України та ст.165 КВК України.

Зокрема, у цих нормах визначено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Відповідно до п.3 Розділу 3 Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого наказом МЮУ № 272/5 від 29.01.2019 року у разі вчинення звільненим з випробуванням адміністративного правопорушення, що тягне за собою накладення адміністративного стягнення, з ним проводиться індивідуальна профілактична бесіда. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, встановлених КВК України, Законом України «Про пробацію», а також покладених на нього судом, або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження, зазначене в пункті 8 глави 2 розділу IV цього Порядку. Перед винесенням попередження звільнений з випробуванням викликається до уповноваженого органу з питань пробації, надає пояснення, у якому зазначає обставини, які спричинили ухилення від виконання обов`язків або правопорушення, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Невиконанням обов`язків вважається, якщо звільнений з випробуванням не виконав хоча б один з обов`язків за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють його можливості їх виконувати (документально підтверджених). Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, є вчинення звільненим з випробуванням протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Водночас, у п.3 вказаного Порядку зазначено, що у разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.

Пленум Верховного Суду України у п.10 своєї постанови №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами покарання" роз`яснив, що згідно з ч.2 ст.78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Апеляційний суд вважає, що вказаних вимог законодавства та роз`яснень ПВСУ, місцевим судом при ухваленні оскаржуваної ухвали не дотримано.

Висновки суду про наявність законних підстав для скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування покарання за обставин, вказаних в поданні органу пробації та ухвалі суду, є передчасними.

Судом вірно було встановлено, і це підтверджується матеріалами провадження, що ОСОБА_7 вироком Рожищенського районного суду Волинської області від 25.06.2018 року засуджено ч.1 ст.125, ч.2 ст.186 КК України на підставі ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, та на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено від відбування цього покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю у 3 (три) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї судом обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

При постановці на облік в органі пробації засудженого під розписку було попереджено про відповідальність за ухилення від виконання встановлених судом обов`язків та наслідки систематичного вчинення адміністративних правопорушень.

Постановою органу пробації від 23.08.2018 року засудженому ОСОБА_7 визначено дні явки на реєстрацію - перша середа кожного місяця.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_7 дійсно не повідомив орган пробації про тимчасову зміну місця проживання (протягом 3-х місяців), за що йому 02.05.2019 року було оголошено попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання (а.с.49, 50 особової справи). Однак, як вбачається, із листка реєстрації засуджений ОСОБА_7 в період проживання за іншою адресою в лютому-квітні 2019 року постійно з`являвся на реєстрацію в орган пробації (а.с.22 особової справи). Крім того, як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_7 про тимчасову зміну місця проживання інспектора органу пробації він повідомляв усно при з`явленні на реєстрацію.

З матеріалів справи вбачається і те, що засуджений ОСОБА_7 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності: 04.10.2018 року за ст.173 КУпАП; 16.03.2019 року за ч.3 ст.109 КУпАП; 18.03.2019 року за ч.1 ст.175-1, ч.1 ст.178 КУпАП; 19.03.2019 року за ст.ст.173, 185 КУпАП.

З цього приводу, засуджений 01.07.2020 року надав письмові пояснення в яких вказав, що дійсно притягувався до адміністративної відповідальності.

01 липня 2020 року ОСОБА_7 письмово попереджений органом пробації про те, що у разі подальшого невиконання покладених на нього обов`язків або систематичного вчинення адміністративних правопорушень орган пробації може звернутись до суду із поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання.

Крім того, як встановлено з матеріалів подання та особової справи, з моменту останнього притягнення до адміністративної відповідальності (19.03.19) до оголошення вищевказаного попередження (01.07.20), а також до часу звернення органу пробації до суду з поданням (30.07.20), засуджений ОСОБА_7 обов`язків встановлених судом не порушував і не вчинив жодного адміністративного правопорушення, що потягло б за собою адміністративне стягнення.

Дійсно, з матеріалів провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_7 під час іспитового строку не повідомив орган пробації про тимчасову зміну місця свого проживання, однак в цей час він постійно з`являвся на реєстрацію в орган пробації, що на думку колегії суддів не може свідчити про його небажання стати на шлях виправлення.

Крім того, апеляційний суд проаналізувавши постанови по справі про адміністративне правопорушення та постанови судді Рожищенського районного суду, якими ОСОБА_7 притягувався до адміністративної відповідальності, колегія суддів вважає, що вони також не можуть свідчити про небажання останнього стати на шлях виправлення, оскільки фактично не носять систематичного характеру та відповідно не дають суду правових підстав, передбачених ст.78 КК України та ст.165 КВК України для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання.

Водночас, як встановлено судом, засуджений ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується посередньо, скарг на його поведінку до у виконком селищної ради не надходило. Крім того, сам засуджений вказував про те, що він бажає виправитися.

А тому, проаналізувавши вищевказані норми законодавства та встановлені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що наведені у поданні органу пробації підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання, і які суд першої інстанції взяв до уваги, не є тими, які фактично в даний час дають підстави дійти висновку про небажання засудженого стати на шлях виправлення, та відповідно для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно нього.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про наявність законних підстав для задоволення подання органу пробації.

Таким чином, оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню як незаконне з постановленням нового - про відмову в задоволенні подання органу пробації, як це передбачено в п.4 ч.1 ст.407 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 404, 407, 409 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 серпня 2020 року скасувати та ухвалити нову.

Відмовити в задоволенні подання заступника начальника відділу Луцького МРВ філії ДУ «Центр пробації в Волинській області ОСОБА_10 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного вироком Рожищенського районного суду Волинської області від 25.06.2018 року.

Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді