печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва Спеціалізованої прокуратури у сфері нагляду за кримінальними провадженнями про військові злочини та у сфері обороно-промислового комплексу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
01.10.2020 прокурор першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва Спеціалізованої прокуратури у сфері нагляду за кримінальними провадженнями про військові злочини та у сфері обороно-промислового комплексу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді ОСОБА_1 з клопотанням про накладення арешту на залишки авіаційного гасу, які 29.09.2020 злито з м`яких паливних баків першої групи правого напівкрила та поміщено до скляної банки об`ємом (3) три літри, вилучене 29.09.2020 під час проведення огляду уламків літака АН 26-Ш бортовий номер НОМЕР_1 .

У судове засідання прокурор не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримав.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що Управлінням з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених військовослужбовцями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000791 від 25.09.2020 за ст.416 КК України про порушення правил польотів або підготовки до них, а також порушення правил експлуатації літальних апаратів, що спричинило катастрофу.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.09.2020 близько 20:50 під час виконання навчально-тренувального польоту на відстані близько двох кілометрів до військового аеродрому військової частини НОМЕР_2 , що в АДРЕСА_1 , сталося падіння військово-транспортного літака Ан-26 Збройних сил України, бортовий номер НОМЕР_1 . Попередньо літак Ан-26 при заході на посадку не долетів до початку злітно-посадкової смуги приблизно 1,5-2 кілометри. Склад екіпажу літака Ан-26 Збройних сил України складав 27 чоловік з яких: 7 членів екіпажу та командування військової частини; 12 чоловік курсанти 2 курсу ХНУПС; 6 чоловік курсанти 4 курсу ХНУПС; 2 чоловіки курсанти 141/3 навчальної групи ХНУПС.

Під час розслідування, 29.09.2020 слідством проведено огляд уламків літака АН 26-Ш бортовий номер НОМЕР_1 , у ході якого з м`яких паливних баків першої групи правого напівкрила злито та опечатано залишки авіаційного гасу. Які поміщено до скляної банки об`ємом (3) три літри.

В клопотанні прокурор вказує, що зазначені речі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з огляду на що існує сукупність підстав вважати, що вони є доказом кримінального правопорушення.

Постановою слідчого вищевказані предмети (речі) визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

З огляду на зазначені вимоги закону слідчий суддя приходить до висновку про те, що вилучене майно, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та є на даній стадії досудового розслідування тимчасово вилученим майном.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено. За таких обставин клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 26, 100, 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на залишки авіаційного гасу, які 29.09.2020 злито з м`яких паливних баків першої групи правого напівкрила та поміщено до скляної банки об`ємом (3) три літри.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1