Справа № 461/9197/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/972/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,на ухвалу Галицького районного суду м.Львовавід 21 серпня 2020 року про продовження останньому строку тримання під вартою у кримінальному провадженні про його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,
його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаною ухвалою продовжено строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» строком на 60 діб, тобто до 19.10.2020 року включно.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 21 серпня 2020 року та звільнити ОСОБА_7 з-під варти в залі суду.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат покликається на те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм кримінального процесуального закону, що знайшло свій вияв у необ`єктивності та упередженості судді.

У своїх доповненнях до апеляційної скарги адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу Галицького районного суду м.Львовавід 21 серпня 2020 року скасувати повністю та закрити кримінальне провадження відповідно до п.3 ч.1 ст.284 КПК України. Свої вимоги адвокат мотивує тим, що скасовуючи вирок Галицького районного суду м.Львова від 06 квітня 2020 року та призначаючи новий розгляд із продовженням строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд вийшов за межі повноважень, прийнявши рішення в порядку ст.ст.436, 438 КПК України, погіршив своїм рішенням становище обвинуваченого ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних вимог, перевіривши матеріали провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення.
Згідно зі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
Згідно з ч.1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Частиною 2 ст. 331 КПК України передбачено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання щодо запобіжного заходу, суд заслухав думку прокурора, обвинуваченого та його захисника для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом першої інстанції в сукупності та стали підставою для прийняття рішення.

Судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, який відноситься до категорії нетяжких злочинів, та за яке передбачено покарання, зокрема, у виді позбавлення волі, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який неодноразово судимий за злочини проти власності, належних висновків для себе не зробив, перебуваючи на іспитовому терміні, повторно вчинив злочин проти власності, неодружений, немає законних джерел доходів, що вказує на відсутність стійких соціальних зв`язків та те що останній залишаючись на волі може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність продовження строку тримання під вартою для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_7 процесуальних обов`язків. Більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам, які не зменшилися.

Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого дотримався вимог кримінального процесуального закону, розглянув питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою та постановив ухвалу у відповідності до вимог чинного законодавства, на підставі повної і об`єктивної оцінки наявних у суду матеріалів та з врахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а не інший більш м`який запобіжний захід, може забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Апеляційні вимоги захисника ОСОБА_6 щодо закриття кримінального провадження у зв`язку із незаконністю ухвали Львівського апеляційного суду від 16 липня 2020 року не є предметом оцінки апеляційним судом в провадженні з оскарження ухвали суду про продовження строку запобіжного заходу, та по суті доводи останнього зводяться до незгоди з ухвалою апеляційного суду про скасування вироку і призначення нового розгляду кримінального провадження.

З огляду на вищенаведене, оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною й обґрунтованою, відтак підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 21 серпня 2020 року, якою продовжено строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в його інтересах - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4