Справа № 496/2443/20
Провадження № 1-кп/496/381/20
У Х В А Л А

05 листопада 2020 року Біляївський районний суд
Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Біляївського районного суду Одеської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.
05.11.2020 року суд видалився до нарадчої кімнати для прийняття рішення у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 27.12.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 407 КК України.
Відповідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У обвинувальному акті дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 КК України нез`явлення вчасно на службу з лікувального закладу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчиненому військовослужбовцем (крім строкової служби).
Натомість у формулюванні обвинувачення зазначено про не з`явлення вчасно на військову службу без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, до розташування військової частини НОМЕР_1 , та ухилення від проходження військової служби до 24.02.2020 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи з виконанням обов`язків з військової служби.
Тобто те, що обвинувачений ОСОБА_4 знаходився у лікувальному закладі, та в якому саме закладі, у формулюванні обвинувачення не зазначено.
При цьому письмові докази сторони обвинувачення в судовому засіданні досліджені не були, оскільки суд у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Отже, з метою дотримання належної правової процедури при розгляді цієї справи, та враховуючи те, що не з`ясування наведених вище обставин перешкоджає суду прийняти будь-яке остаточне рішення у цій справі, суд вирішує повернутись до з`ясування обставин справи.
Право суду повернутися до з`ясування обставин та перевірки їх доказами перебачено ч.3 ст. 365 КПК України, але зі стадії останнього слова обвинуваченого.
З огляду на те, що чинний КПК України не передбачає такого рішення як повернення до з`ясування обставин та перевірки їх доказами після виходу суду до нарадчої кімнати, але й не забороняє його прийняти, при вирішенні зазначеного питання слід виходити також із вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу, до яких належать, зокрема, верховенство права, законність, доступ до правосуддя.
Керуючись ст. ст. 363, 365, 366 КПК України,
У Х В А Л И В:
Повернутися до з`ясування обставин та перевірки їх доказами по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1