Справа № 496/1283/20
Провадження № 1-кп/496/308/20
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду міста Біляївка Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Одеської області, громадянки України, яка зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 186 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

10.03.2020 р. близько 11-00 годин ОСОБА_6 знаходячись по вул. Преображенській в с. Маяки Біляївського району Одеської області, маючи злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, акумуляторної батареї, помітила біля будинку №68 по вул. Преображенська, автомобіль марки ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_4 . Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_6 , 10.03.2020 р. в період часу з 11-00 годин до 11-15 годин, більш точний час встановити не представилося можливим, під`їхала на своєму автомобілі марки ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_2 до припаркованого, на узбіччі проїзної частини по вул. Преображенській в с. Маяки, автомобіля марки ВАЗ 2106, який перебуває у користуванні ОСОБА_4 , де шляхом вільного доступу проникла до салону автомобіля та за допомогою важеля відкрила передній капот автомобіля та почала від`єднувати кабелі живлення від акумуляторної батареї. В цей час дії ОСОБА_6 були помічені ОСОБА_7 , який її попередив про вчинення нею неправомірних дій та прохав припинити їх, однак на зауваження ОСОБА_6 не реагувала. Далі, ОСОБА_6 розуміючи, що її дії направлені на викрадення майна стали помітними для сторонніх осіб, розуміючи що може бути затримана за скоєння злочину, відкрито викрала акумуляторну батарею марки «Forse», жовтого кольору 600А (АN) 6СТ-60 А2Н серійний № НОМЕР_3 , вартістю 2000 гривень, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зникла на своєму автомобілі, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Дії обвинувачуваної ОСОБА_6 досудовим слідством кваліфіковані за ч. 1 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Під час досудового розслідування 20.03.2020 р. між підозрюваною та потерпілим була укладена угода про примирення. Угода містить положення, стосовно події кримінального правопорушення із коротким викладом обставин, дії підозрюваної правильно кваліфіковані за ч.1 ст.186 КК України, вона повністю визнає свою вину, також враховано той факт, що ОСОБА_6 усунула завдану шкоду потерпілому, у зв язку з чим сторони погодили міру покарання за ч.1 ст. 186 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Сторони розуміють наслідки невиконання угоди, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про примирення, потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку, яким затверджена угода, та таке клопотання може бути подано протягом встановлених строків притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

У підготовчому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 підтвердила добровільність укладення угоди про примирення між нею та потерпілим, просить її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення їй зрозумілі.

Захисник в судовому засіданні підтвердила добровільність укладення угоди про примирення між підзахисною та потерпілим, просить її затвердити і призначити узгоджену міру покарання.

Потерпілий у підготовному засіданні підтвердив, що обвинувачена усунула завдану шкоду та повернула акумулятор, ніяких претензій до обвинуваченої немає, угоду укладено добровільно. Наслідки угоди передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України йому роз`яснені та зрозумілі.

Прокурор не заперечував проти такої угоди та вважав за необхідне її затвердити.

Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали обвинувального акту з угодою про примирення, приходить до висновку, що угоду про примирення слід затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди.

Пунктом 1 частини 1 статті 468 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж). Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України, вказаний злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про примирення добровільно.

Судом встановлено, що умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, очевидна можливість виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченою.

Суд також бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення.

На підставі вище викладеного, суд вважає, що необхідно затвердити дану угоду про примирення, та призначити покарання, відповідно до угоди у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Питання про речові докази вирішується судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови у цивільному позові.

Враховуючи, що арештоване майно не підлягає конфіскації за вироком, суд вважає за можливе накладений арешт скасувати.

Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст.124 КПК України.

Цивільний позов по справі заявлений не був.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався.
Керуючись ст.ст. 100, 341, 370-374, 473 - 475 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення у кримінальному провадженні №0000158 від 11.03.2020 р. за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, укладену 20.03.2020 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_6 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок на користь держави.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до відповідальності, встановленої законом.

Речовий доказ акумуляторну батарею (АКБ) марки «Forse», жовтого кольору 600А (АN) 6СТ-60 А2Н серійний №2945 399185 залишити за належністю власнику.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді від 13.03.2020 року на акумуляторну батарею (АКБ) марки «Forse», жовтого кольору 600А (АN) 6СТ-60 А2Н серійний №2945 399185 та змив, який виконано на марлевий тампон скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення вироку.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення, потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким була затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього злочину.

Суддя ОСОБА_1