Провадження № 1-в/643/503/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2020 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові клопотання захисника засудженої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про застосування до ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення від покарання у вигляді штрафу на підставі п. «г» ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016,
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло зазначене клопотання, в якому заявник просить застосувати до ОСОБА_4 Закон України «Про амністію у 2016 році» та звільнити її від покарання у вигляді штрафу на підставі п. «г» ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016.

На обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_4 підпадає під дію п. г» ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки є інвалідом третьої групи з дитинства, та на час прийняття Закону України «Про амністію у 2016 році» мала інвалідність. Крім того, мати засудженої є літньою людиною, потребує постійного догляду та турботи, ОСОБА_6 отримує дохід у вигляді державної соціальної допомоги близько 4000 грн. у квартал, така матеріальна допомога є єдиним джерелом її доходу, вона не має можливості працювати та виплачувати штраф.

В судовому засіданні засуджена ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримали, просили задовольнити, посилаючись на те, що на час ухвалення вироку суду ОСОБА_7 безстроково встановлена третя група інвалідності, крім того, вона проживає разом з матір`ю, яка хворіє.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення подання заперечував, посилаючись на відсутність підстав.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, думку прокурора, вивчивши матеріали клоптання та справи, встановив наступне.
Вироком Московського районного суду м.Харкова від 10.05.2016, з урахуванням ухвали Апеляційного суду Харківської області від 20.10.2016, ОСОБА_7 засуджено за ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 203-2 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 10000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 гривень. Вирок набрав законної сили 20.10.2016.
ОСОБА_7 з 18.12.2014 встановлена третя група інвалідності безстроково.
Пунктом «г» ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», встановлено: звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572;

Згідно ст. 10 Закону України «Про амністію в 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників. Застосування цього Закону здійснюється щодо засуджених, які перебувають в установах виконання покарань, - за поданням начальника установи, погодженим з відповідною спостережною комісією або службою у справах дітей, або за клопотанням самого засудженого, його захисника чи законного представника, а щодо військовослужбовців, які тримаються в дисциплінарному батальйоні, - за поданням командування дисциплінарного батальйону, військової частини, начальника гарнізону, органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або за клопотанням самого військовослужбовця, його захисника чи законного представника.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про застосування амністії в Україні" дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до дня набрання ним чинності включно.

На даний час діє Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016, який набрав законної сили 07 вересня 2017 року.

Тобто, на момент набрання Законом України «Про амністію у 2016 році» вирок Московського районного суду м. Харкова від 10 травня 2016 року набрав законної сили 20.10.2016, а тому ОСОБА_7 мала статус засудженої.

Враховуючи вищевикладене, а саме, що на час набрання законної сили Законом України «Про амністію у 2016 році» вирок Московського районного суду м. Харкова від 10.05.2016 вже набрав законної сили, підстави для застосування амністії відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» щодо засудженої відсутні.

Керуючись ст.ст. 1, 10, 11 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст. 537-539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання захисника засудженої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про застосування до ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення від покарання у вигляді штрафу на підставі п. «г» ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1