Ухвала
іменем України
21 вересня 2020 року

м. Київ
справа № 335/1895/19

провадження № 51-5705 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінально суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2019 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 25 червня 2020 року щодо ОСОБА_6 ,
встановив:
За вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2019 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Відповідно до статті 75 КК ОСОБА_6 звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 3 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 цього Кодексу.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 25 червня 2020 року вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2019 року щодо засудженого ОСОБА_6 залишено без зміни.

15 вересня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 , яка є матір`ю доньки потерпілого (який помер) ОСОБА_5 і діє в інтересах останньої. У своїй касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про перегляд в касаційному порядку вказаних судових рішень.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам кримінального процесуального законодавства України, Суд дійшов висновку, що вона підлягає поверненню на таких підставах.
Згідно з частиною 1 статті 425 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) касаційну скаргу мають право подати: засуджений, його законний представник чи захисник у частині, що стосується інтересів засудженого; виправданий, його законний представник чи захисник у частині мотивів і підстав виправдання; підозрюваний, обвинувачений, його законний представник чи захисник; законний представник, захисник неповнолітнього чи сам неповнолітній, щодо якого вирішувалося питання про застосування примусових заходів виховного характеру, в частині, що стосується інтересів неповнолітнього; законний представник чи захисник особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру; прокурор; потерпілий або його законний представник чи представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції; цивільний позивач, його представник або законний представник у частині, що стосується вирішення цивільного позову; цивільний відповідач або його представник у частині, що стосується вирішення цивільного позову; представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у частині, що стосується інтересів юридичної особи.
Як вбачається зі змісту касаційної скарги та доданих копій судових рішень, ОСОБА_4 та неповнолітня ОСОБА_5 не є учасниками цього кримінального провадження.
Отже, Суд дійшов до висновку, що в суд касаційної інстанції звернулась особа, яка відповідно до статті 425 КПК не має права подавати касаційну скаргу на оскаржувані судові рішення щодо ОСОБА_6 .
За таких обставин, відповідно до вимог пункту 2 частини 3 статті 429 КПК касаційна скарга ОСОБА_4 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 підлягає поверненню особі, яка її подала.
На підставі наведеного, керуючись пунктом 2 частини 3 статті 429 КПК, Суд
постановив:

Повернути касаційну скаргу ОСОБА_4 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2019 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 25 червня 2020 року щодо ОСОБА_6 з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3