Справа № 638/5971/18
Провадження № 1-в/638/493/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4 ,

представника органу пробації ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_6 про вирішення питання про приведення вироку у відповідність до вимог закону щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону, або пом`якшення призначеного покарання стосовно засудженого ОСОБА_4 , -

встановив:

Начальник Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_6 звернулась до суду з поданням, в якому просить суд вирішити питання про приведення вироку Дзержинського районного суду м.Харкова від 15.10.2019 року у відповідність до вимог Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII про зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання.

Представник органу пробації в судовому засіданні подання підтримав.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення подання не заперечував.

Засуджений подання підтримав.

Суд, розглянувши подання, оглянувши матеріали судового провадження, оцінивши надані докази, дійшов наступного висновку.
Встановлено, що вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.10.2020 року ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

ОСОБА_4 з 20.11.2019 року перебуває на обліку в Шевченківському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Харківській області.
Законом України №2617-VIII від 22.11.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» який набрав чинності 01.07.2020 року, ч.1 ст.185 КК України викладено у наступній редакції: «Таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років».

Таким чином, після внесених змін ч.1 ст.185 КК України з 01 липня 2020 року не передбачає такого виду покарання, як позбавлення волі.
Згідно ч. 1, 3 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Оскільки вищезазначені зміни пом`якшують кримінальну відповідальність, вони мають зворотну дію в часі.
Згідно з пунктом 13 частини першої статті 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.
При цьому, порушуючи у поданні питання про пом`якшення призначеного засудженому покарання, орган пробації не наводить конкретних вимог щодо виду та міри покарання, яке у даному випадку фактично необхідно замінити покарання останньому.
За правилами ч.3 ст.74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч.1 ст.72 КК України.
Засуджений ОСОБА_4 покарання не відбував, оскільки на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на строк 1 рік.
Частиною 2 ст.4 КК України встановлено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Виходячи зі ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Отже, згідно ч.3 ст.74 КК України, суд фактично має замінити призначене покарання на максимальний строк (розмір) передбаченого в новій санкції більш м`якого виду покарання.
Таким чином, з урахуванням правил ч.3 ст.74 КК України та положень Закону України №2617-VIII, покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік за ч.1 ст.185 КК України засудженому ОСОБА_4 може бути замінено лише на обмеження волі строком на 5 років (максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону) із звільненням від відбування покарання з випробуванням.
Міра покарання це якісна і кількісна характеристика визначеного судом згідно з законом покарання за злочин. Отже, міра покарання охоплює не лише строк та розмір покарань, але і їхній вид та кількість, визначена судом.
З урахуванням змін внесених Законом України№2617-VIII до санкції ч.1 ст.185 КК України пом`якшується вид покарання, проте з урахуванням правил ч.3 ст.74 КК України посилюється строк покарання.
За таких обставин, максимальна межа покарання у виді обмеження волі, що може бути призначене за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, згідно Закону України №2617-VIII від 22.11.2018 року, значно перевищує строк призначеного засудженому вироком суду покарання у виді позбавлення волі, а тому приведення вироку суду у відповідність до вимог вказаного Закону, у даному випадку, погіршує становище засудженого.
Крім того, встановлено, що ОСОБА_4 є інвалідом 2 групи, що у відповідності до ст.ст.56, 61 КК України також унеможливлює застосування до ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі, а також у виді громадських робіт.
Щодо заміни засудженому покарання на арешт та штраф, суд вважає його таким, що пом`якшує вид покарання, проте з урахуванням правил ст.89 КПК України посилює відповідальність останнього.
На підставі викладеного, ч.ч.1,3 ст.5, ч.1 ст.72, ч.3 ст.74 КК України, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-

постановив:

В задоволенні подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_6 про приведення вироку у відповідність до вимог закону щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання відносно засудженого ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1