У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «ТОП СІТІ», про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В :

03.11.2020 року до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «ТОП СІТІ», про скасування арешту майна.

Зі змісту заяви і додатків до неї вбачається, що ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 27.03.2018 року задоволено клопотання слідчого Деснянського управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 про накладення арешту на майно та накладено арешт на наступне майно: врізні замки марки «Class» у кількості 36920 штук, дверну фурнітуру марки «Class» та «Kedr» у кількості 77860 штук, дверні замки з циліндровими механізмами марки «Class» та «Kedr» у кількості 63250 штук. До цього постановою слідчого від 07.03.2018 року вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000155 від 02.11.2017 року.

Постановою слідчого ОСОБА_4 від 10.08.2020 року кримінальне провадження закрито на підставі ст.. 110, п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального провадження. Однак при вирішенні питання про закриття кримінального провадження не було вирішено питання про повернення арештованого майна.

Оскільки на даний час відпала потреба у накладенні арешту, заявник звертається до суду з даним клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений на вказане вище майно, а також зобов`язати слідчого повернути вилучене майно.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав доводи клопотання та просив його задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.

Вислухавши думку представника заявника, зваживши доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що Деснянським УП ГУНП в м. Києві здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000155 від 02.11.2017 року, відомості про яке було внесено на підставі заяви директора ТОВ «Торговий дім «Двері та замки» ОСОБА_5 .

У ході досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 26.02.2018 року було проведено огляд складських приміщень по вул.. Промисловій, 2-А у м. Вишневе, що належать АТ «Київавтотранссервіс», та використовуються ТОВ «ТОП СІТІ». За результатами проведення огляду було виявлено товар, а саме: врізні замки марки «Class» у кількості 36920 штук, дверну фурнітуру марки «Class» та «Kedr» у кількості 77860 штук, дверні замки з циліндровими механізмами марки «Class» та «Kedr» у кількості 63250 штук, який був вилучений працівниками поліції.

Постановою слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в м. Києві від 07.03.2018 року вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 27.03.2018 року задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на вилучене майно, а саме: врізні замки марки «Class» у кількості 36920 штук, дверну фурнітуру марки «Class» та «Kedr» у кількості 77860 штук, дверні замки з циліндровими механізмами марки «Class» та «Kedr» у кількості 63250 штук.

Постановою слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 від 10.08.2020 року кримінальне провадження було закрито на підставі ст.. 100, п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 174 КПК України прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, постанова про закриття кримінального провадження винесена слідчим, а тому питання про скасування арешту майна вирішено не було.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно із ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом, і завданнями цього кримінального провадження, той факт, що кримінальне провадження на даний час закрито, постанова про закриття кримінального провадження не скасована, слідчий суддя вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_3 підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 171, 173, 174, 223, 303, 305-307, 309, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «ТОП СІТІ», про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 27.03.2018 року у кримінальному провадженні № 0000155 від 02.11.2017 року, а саме скасувати арешт на врізні замки марки «Class» у кількості 36920 штук, дверну фурнітуру марки «Class» та «Kedr» у кількості 77860 штук, дверні замки з циліндровими механізмами марки «Class» та «Kedr» у кількості 63250 штук.

Зобов`язати слідчого Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 або іншу уповноважену (компетентну) посадову чи службову особу Деснянського УП ГУНП в м. Києві повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ТОП СІТІ» вилучене в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000155 від 02.11.2017 року майно, а саме: врізні замки марки «Class» у кількості 36920 штук, дверну фурнітуру марки «Class» та «Kedr» у кількості 77860 штук, дверні замки з циліндровими механізмами марки «Class» та «Kedr» у кількості 63250 штук.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1