Справа № 317/2782/20
Провадження № 1-кп/317/417/2020
У Х В А Л А

25 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
законного представника неповнолітніх потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду у кримінальному провадженні №0000675 від 15.06.2020 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, який зареєстрований та до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 2 ст. 156, ч. 3 ст. 152, ч. 4 ст. 152 КК України,

В С Т А Н О В И В:

28 вересня 2020 року до Запорізького районного суду Запорізької області від прокурора надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000675 від 15.06.2020 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 2 ст. 156, ч. 3 ст. 152, ч. 4 ст. 152 КК України.

В судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 строком на 60 днів без визначення розміру застави.
В обґрунтування необхідності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 прокурор зазначив, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу обвинуваченому збереглись, на теперішній час, обвинувачений перебуваючи на свободі може знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення у суді, а також незаконно впливати на свідків та потерпілих.
Зауважив, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків.
Законний представник неповнолітніх потерпілих ОСОБА_7 клопотання прокурора підтримала та просила його задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_9 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Захисник ОСОБА_9 зазначила про необґрунтованість обвинувачення, похилий вік обвинуваченого, стан його здоров`я, зокрема наявність хронічних захворювань, наявність дружини, постійного місця проживання.

Просили змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Дослідивши клопотання прокурора, заслухавши думку законного представника неповнолітніх потерпілих, обвинуваченого та його захисника, суд дійшов наступних висновків.
Ухвалою слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 14.07.2020 відносно підозрюваного ОСОБА_8 під час досудового розслідування обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» на строк 60 днів, тобто до 11.09.2020 включно без визначення застави. Запобіжний захід продовжувався ухвалами суду від 04.09.2020 та 30.09.2020, останній раз строком до 28.11.2020 включно без визначення розміру застави.
Як вбачається з обвинувального акта, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні умисних особливо тяжких та тяжкого кримінальних правопорушень у сфері статевої свободи та статевої недоторканості малолітніх осіб, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, адже вказаними діями здійснюється безпосередній вплив на психічний та фізичній розвиток дітей, що перебуває під особливим захистом Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, зумовлений тяжкими наслідками для нормального морального та фізичного становлення малолітніх.
Крім того, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, за якими пред`явлене обвинувачення ОСОБА_8 , та суворість можливого покарання у разі доведення його вини, існують ризики того, що перебуваючи на волі обвинувачений може вчинити спробу на переховування від суду з метою ухилення від відповідальності за скоєні злочини та без перешкод залишити своє місце проживання, перешкоджаючи тим самим кримінальному провадженню.
Крім того, зважаючи на те, що на даний час судом ще не допитано можливих свідків та потерпілих, які є малолітніми особами, є вагомі підстави вважати, що останній зможе здійснити незаконний вплив на потерпілих та свідків з метою зміни наданих ними показань для уникнення від кримінальної відповідальності за скоєні злочини, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню.
ОСОБА_8 раніше не судимий, має дружину та постійне місце проживання, однак ці обставини не можуть бути підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки не спростовують і не зменшують достатньою мірою ризики, що стали підставою для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому.
Похилий вік ОСОБА_8 не перешкоджає його перебуванню у місці попереднього ув`язнення. Надані захисником медичні документи, на підтвердження стану здоров`я обвинуваченого, не свідчать про неможливість утримання обвинуваченого під вартою. Зокрема, згідно із випискою із медичної карти стаціонарного хворого №1419/205 кардіоневрологічного відділення КНП «Запорізька ЦРЛ» ЗРР 14.07.2020 ОСОБА_8 було виписано в зв`язку із рішенням Запорізького районного суду, подальше лікування можливо отримувати в умовах СІЗО.
Дані, що містяться у матеріалах кримінального провадження підтверджують, що заявлені раніше ризики не зменшились, що дає достатні підстави вважати, що у разі обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить належного виконання останнім його процесуального обов`язку.
Таким чином на даний час існує об`єктивна потреба у подальшому продовженні дії щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що зумовлюється переліченими ризиками і відсутністю даних, що свідчили б про їх зменшення.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово підкреслював, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відтак, зважаючи на те, що сукупність обставин, в яких обвинувачується ОСОБА_8 істотно підвищує ступінь і характер суспільної небезпеки інкримінованих йому діянь, і по справі наявні реальні ознаки дійсного суспільного інтересу, який не зважаючи на презумцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого, а також те, що менш суворі запобіжні заходи, на думку суду, наразі є не достатніми для запобігання зазначеним

вище ризикам, тримання обвинуваченого під вартою є виправданим, а тому суд вважає за необхідне продовжити щодо нього дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще на 60 днів.
Водночас, суд не може не зазначити, що практика Європейського суду з прав людини не вимагає, щоб на момент обрання або продовження запобіжного заходу у суду були чіткі докази винуватості особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення.
Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії», 9627/81, 14 березня 1984, DR 37, 15, Європейський суд з прав людини вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування та судового розгляду, сприяти якому має й тримання під вартою.
Підстави для визначення розміру застави відсутні в силу положень ч. 4 ст.183 КПК України.
Слід також зазначити, що рішенням Конституційного Суду України від 13.06.2019 № 4-р/2019 (справа № 3-208/2018(2402/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
На підставі викладеного, керуючись ст. 176-178, 182-184, 193-194, 199, 392-393, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення розміру застави до 23 січня 2021 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокуророві та направити начальникові Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» за місцем утримання обвинуваченого.
Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду відповідно до рішення Конституційного Суду України № 4-р/2019 від 13 червня 2019 року у встановленому законом порядку протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1