Справа № 524/6195/20
Провадження № 1-кп/524/500/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0001880 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чита, Читинської області, РФ, росіянки, громадянки України, освіта середня, не працюючої, не заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України,

В С Т А Н О В И В :
03.06.2020 року близько 06:24 години ОСОБА_5 , перебувала за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 . В цей час у неї виник прямий злочинний умисел спрямований на неправдиве повідомлення про підготовку підпалу квартири у багатоквартирному будинку за місцем проживання. Реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки у вигляді створення обстановки загального страху і невпевненості, ОСОБА_5 здійснила дзвінок з абонентського номеру оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_1 на лінію екстреного виклику «101» та в ході розмови, достовірно знаючи, що поширена нею інформація є неправдивою, повідомила про загрозу підпалу власної квартири. В результаті вказаного неправдивого повідомлення оператором лінії екстреного виклику «101» з метою запобігання можливої загрози життю, здоров`ю людей, пошкодженню майна направлено за адресою проживання ОСОБА_5 розрахунок пожежно-рятувальної служби, швидку медичну допомогу та наряд батальйону патрульної поліції у м. Кременчук.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.259 КК України, як завідомо неправдиве повідомлення про підготовку підпалу, який загрожує загибелі людей чи іншими тяжкими наслідками.

Під час досудового розслідування, 29 вересня 2020 року між прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченою ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.1 ст.259 КК України у виді 2 років позбавлення волі та на підставі ст.. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченій узгоджене сторонами покарання.

Захисник ОСОБА_4 також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, при цьому обвинуваченою вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз і в їх присутності.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 винною себе у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України визнала. Укладаючи відповідну угоду про визнання винуватості, вона цілком розуміла надані їй законом права, а також розяснені судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. Крім того обвинувачена вказала, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена нею з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачена ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05.06.2020 року на мобільний телефон, вилучений під час огляду місця події 03.06.2020 року підлягає скасуванню.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_5 .

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості між обвинуваченою ОСОБА_5 та прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , укладену 29 вересня 2020 року.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 259 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк 1 (один) рік, поклавши відповідно до ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів на суму 1961,40 грн. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05.06.2020 року на мобільний телефон, вилучений під час огляду місця події 03.06.2020 року скасувати.

Речові докази по справі: 2 DVD-R диска збергіати в матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон марки HTC Desire X IMEI НОМЕР_2 повернути обвинуваченій ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського Апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: