У Х В А Л А
Іменем України

01 вересня 2020 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004574 від 01.09.2020 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий слідчого відділу Деснянського управління поліції Головного

управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 ,

звернулась до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004574 від 01.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Клопотання вмотивоване тим, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яка поєднана з проникненням у сховище та його дії кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України.

01.09.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколом огляду місця події від 01.09.2020 року;

-протоколом огляду місця події від 01.09.2020 року;

-показами потерпілого ОСОБА_7 , від 01.09.2020 року;

-показами свідка ОСОБА_8 , від 01.09.2020 року;

-показами свідка ОСОБА_9 , від 01.09.2020 року;

-показами свідка ОСОБА_10 , від 01.09.2020 року.

На переконання слідчого під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 5, ч. 1 ст. 177КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення) і в обґрунтування застосування, щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту встановлено, що останній постійного місця роботи немає, суспільно корисної працею не займається, таким чином відсутнє постійне джерело доходу, крім того ОСОБА_6 притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.3 ст.185 КК України Іванківським УП ГУНП у Київській області та на даний час обвинувальний акт перебуває на розгляді в Іванківському районному суді Київської обл., що свідчить про наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. З урахуванням наявності обґрунтованої підозри за ч. 3 ст.185 КК України, встановленого ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, вбачається обґрунтована необхідність в застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, щодо підозрюваного ОСОБА_6 з метою запобігання спробам вчиняти інші кримінальні правопорушення. Застосування більш м`яких запобіжних заходів не пов`язаних із обмеженням свободи не виключить ризик вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень. Отже, виходячи із вищезазначеного, з метою забезпечення дотримання встановленого законом строку досудового розслідування та виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, є доцільним застосування щодо останнього міри запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

У судовому засіданні прокурор Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 та слідчий слідчого відділу Деснянського управління поліції Головного

управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 заявлене клопотання підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити, з підстав викладених у його мотивувальній частині.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 не заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішенні питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Так, останній (порядок) визначає, що запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження (ч. 2 ст. 131 КПК).

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК).

При цьому, порядок, встановлений КПК (процесуальний порядок, форма, процедура), як певна послідовність (кроки) прийняття кримінальних процесуальних рішень і здійснення кримінальних процесуальних дій (Верховний суд України постанова від 16.03.2017 року у справі № 671/463/15-к), з питання порушеного заявниками у даному зверненні (застосування запобіжного заходу) регламентує таке.

Метою застосування запобіжного заходу, згідно ч. 1 ст. 177 КПК, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний, згідно ст. 178 КПК, оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу, згідно ст. 184 КПК, повинно містити: 1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; 5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; 7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК.

При розгляді даного клопотання з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_6 на час вирішення питання про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, має типові соціальні зв`язки для особи його віку та статусу, прийнятну репутацію.

Відповідно, аналізуючи указані фактори у цьому провадженні в їх сукупності на предмет перевірки дійсності у справі обставин визначених ч. 1 ст. 194 КПК України суд враховує, що застосування до підозрюваного будь-якого запобіжного заходу першочергово передбачає наявність обґрунтованої підозри.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК України), а відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04)).

Щодо ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, то слід відмітити метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наявним ризикам, у той час, як підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до ст. 194 КПК України наявність ризику є підставою для застосування запобіжного заходу, а тому визначаючись з тим, який саме запобіжний захід на даному етапі у кримінальному провадженні убезпечить від його настання, слідчий суддя ураховує таке.

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

З огляду на викладене суд у ракурсі установлених фактичних обставин уважає, що на даному етапі кримінального провадження запобіжний захід у виді домашнього арешту, буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та зможе запобігти ризикам, які передбачені статтею 177 КПК, та які були встановлені судом.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів не пов`язаних із обмеженням свободи не виключить ризик вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.
За таких обставин, суд, враховує той факт, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий довів обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, та вважає за доцільне клопотання задовольнити, застосувавши відносно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Щодо питання доречності покладення обов`язків з числа регламентованих ч. 5 ст. 194 КПК України, то слід відмітити таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких випливає з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно з урахуванням установлених обставин цього кримінального провадження на переконная суду є слушним покладення на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на протязі двох місяців наступних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою; не спілкуватись зі свідками в цьому кримінальному провадженні за винятком участі в процесуальних діях в присутності слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; не змінювати місця свого проживання без дозволу слідчого, прокурора чи суду.Адже саме вони будуть пропорційними, помірними, та такими, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, у зв`язку з чим не суперечитимуть п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.).

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 1-29, 131-132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 199, 315, 369-372, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого слідчого відділу Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004574 від 01.09.2020 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово.
Заборонити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишати цілодобово квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , крім розумного часу, необхідного для прибуття до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки:
1.прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;
2.не спілкуватись зі свідками в цьому кримінальному провадженні за винятком участі в процесуальних діях в присутності слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
3.не змінювати місця свого проживання без дозволу слідчого, прокурора чи суду.
Ухвалу передати через слідчого для виконання за місцем проживання підозрюваного до Деснянського УП ГУ НП у м. Києві.
Строк дії ухвали 2 (два) місяці.
Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на підозрюваного зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської місцевої прокуратури №3.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.
Повний текст ухвали проголошено о 9:00 год. 3 вересня 2020 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1