печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 від 28.09.2020 про відмову у визнанні клопотання у кримінальному провадженні № 0001258, -
В С Т А Н О В И В :
12.11.2020 до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 від 28.09.2020 про відмову у визнанні клопотання у кримінальному провадженні № 0001258, з вимогою скасувати постанову слідчого Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 від 28.09.2020 року, як таку, що суперечить нормам та вимогам КПК України; зобов`язати слідчого Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 , який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001258 від 19.06.2020 року, вирішити у відповідності до вимог ч. 3 ст. 55 КПК України заяву ОСОБА_3 про визнання потерпілим; зобов`язати слідчого Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 , який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001258 від 19.06.2020 року не допускати бездіяльність при розгляді заяви ОСОБА_3 про визнання потерпілим.
В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 , здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001258 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.
15.09.2020 року через поштове відділення зв`язку Укрпошта до Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_3 направлено заява (клопотання) про залучення до провадження, як потерпілого у кримінальному провадженні № 0001258 з посиланням на ч. 3 ст. 55 КПК України, яке в подальшому було вручено адресату 17.09.2020 року.
04.11.2020 року через поштове відділення Укрпошта ОСОБА_3 отримав листа від Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві в якому надійшла постанова слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 від 28.09.2020 про відмову у визнанні клопотання у кримінальному провадженні № 0001258.
В судове засідання особа, яка подала скаргу, не з`явився, про день, час, місце розгляду скарги повідомлений належним чином. ОСОБА_3 , через канцелярію суду подав клопотання про розгляд скарги за його відсутності, в якій вимоги скарги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.
Представник Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві у судове засідання не з`явився, заяви, клопотання або письмові заперечення не були подані, про причини неявки до суду не повідомлено.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Оскільки особа, яка подала скаргу, слідчий про час та місце розгляду скарги повідомлені належні чином, проте, в судове засідання не з`явились, враховуючи строк розгляду скарги під час досудового розслідування, встановлений КПК України, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності в судовому засіданні особи, яка її подала та слідчого, на підставі наявних матеріалів.
Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 , здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001258 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.
15.09.2020 року через поштове відділення зв`язку Укрпошта до Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_3 направлено заява (клопотання) про залучення до провадження, як потерпілого у кримінальному провадженні № 0001258 з посиланням на ч. 3 ст. 55 КПК України, яке в подальшому було вручено адресату 17.09.2020 року.
04.11.2020 року через поштове відділення Укрпошта ОСОБА_3 отримав листа від Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві в якому надійшла постанова слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 від 28.09.2020 про відмову у визнанні клопотання у кримінальному провадженні № 0001258.
Відповідно до положень ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.
Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Частиною 3 ст. 93 КПК України зазначено, що сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 220 КПК України встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
На стадії досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником можуть бути оскарженні рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, що встановлено п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Частиною 1 ст. 223 КПК України визначено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 2 ст. 223 КПК України).
Так, зміст оскаржуваної постанови зводиться до загальних формулювань та не відповідає положенням ст. 110 КПК України. Зокрема, слідчим не надано належної оцінки доказам, наданим ОСОБА_3 .
Враховуючи означене, приходжу до висновку про незаконність оскаржуваної постанови та необхідність її скасування.
Разом з тим, не підлягає скарга задоволенню у частині зобов`язання слідчого Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 , який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001258 від 19.06.2020 року не допускати бездіяльність при розгляді заяви ОСОБА_3 про визнання потерпілим, оскільки слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, що узгоджується з ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 110, 220, 221, 303, 305, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 від 28.09.2020 про відмову у визнанні клопотання у кримінальному провадженні № 0001258 задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 від 28.09.2020 про відмову у визнанні клопотання у кримінальному провадженні № 0001258.
Зобов`язати слідчого Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 , який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001258 від 19.06.2020 року, вирішити у відповідності до вимог ч. 3 ст. 55 КПК України заяву ОСОБА_3 про визнання потерпілим.
В задоволенні решти вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення та підлягає безумовному її виконанню.
Слідчий суддя ОСОБА_1