справа № 208/8790/20
№ провадження 1-кп/208/716/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000059 від 06.08.2020 року відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого вищу освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого:

- 02.03.2020 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.1 ст. 164 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік 2 місяці, на підставі ст.75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним строком 1 рік. 22.04.2020 взятий на облік Заводською філією центру пробації Дніпропетровської області.

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.164 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , раніше судимий, а саме: 02.03.2020 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.1 ст.164 КК України, на шлях виправлення не став, та, у період відбуття покарання не зв`язаного з позбавленням волі, продовжив вчиняти аналогічний злочин, а саме: злісно ухилятися віл сплати аліментів на утримання дитини.

Так, ОСОБА_3 , згідно з рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 11.11.2016 року зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини - доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття, на користь матері ОСОБА_5 , починаючи з 20.10.2016. Рішення суду набрало законної сили 22.11.2016 року.

11.11.2016 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська з метою виконання вищезазначеного рішення суду видано виконавчий лист, який стягувачем пред`явлено для примусового виконання до Заводського відділу ДВС Дніпродзержинського МУЮ.

Відповідно до вимог п.4 ст.19, 76 Закону України «Про виконавче провадження» 10.10.2019 р. державним виконавцем Заводського відділу ДВС Дніпродзержинського МУЮ ОСОБА_3 попереджений про кримінальну відповідальність під особистий підпис за злісне ухилення від сплати аліментів, зобов`язання в 3-х денний термін надавати довідку з місця роботи державному виконавцю для направлення виконавчого листа за місцем роботи; попередження державного виконавця про зміну місця проживання або роботи, щомісячне (щоквартальне) надання державному виконавцю копій квитанцій про сплату аліментів.

Однак, ОСОБА_3 , достеменно знаючи про існування рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання доньки, будучи офіційно попереджений державним виконавцем Заводського відділу ДВС міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), про свій обов`язок щодо утримання дитини шляхом сплати аліментів, грубо порушив обов`язки щодо необхідності утримання доньки, які покладені на нього як батька Конституцією України (ч.2 ст.51) та статтею 180 Сімейного кодексу України, діючи умисно, став на шлях ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання дитини, допустивши таким чином заборгованість зі сплати аліментів, що сукупно перевищують суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Так, у період часу з 01.11.2019 по 01.12.2020, ОСОБА_3 , злісно ухилився від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого допустив заборгованість згідно розрахунку заборгованості від 14.12.2020, наданої Заводським відділом державної виконавчої служби у місті Кам`янське, а саме: з листопаду 2019 року, по грудень 2019 року включно, щомісячно по 3207 гривень 00 копійок; січня 2020 року по березень 2020 року включно, щомісячно по 3741 гривень 00 копійок: з квітня 2020 року по червень 2020 року включно, щомісячно по 3614 гривень 00 копійок; з липня 2020 року по листопад 2020 року включно, щомісячно по 3521 гривень 00 копійок, на загальну суму 46084 гривень 00 копійок.

Також, ОСОБА_3 будучи ознайомленим з вищевказаними вимогами, цілковито усвідомлюючи, що повинен повідомити державного виконавця про свої доходи не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини, тобто з дня виникнення трудових правовідносин, не повідомив державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське про те, що в період з 14.04.2020 по 29.05.2020 працював в ТОВ «Абсолют Сервіс М» на посаді вогнетримника 3 розряду, де отримав за період перебування на вказаній посаді заробітну плату у загальній сумі 9 135 грн. 14 коп., внаслідок чого не проводились відповіді виконавчі дії та не здійснювалося відрахування аліментів з його заробітної плати на утримання його неповнолітньої доньки ОСОБА_4 .

Крім того, ОСОБА_3 матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, на облік в центр зайнятості не ставав, участі у вихованні доньки не приймає, аліменти добровільно не сплачує.

Таким чином, ОСОБА_3 протягом часу з 01.11.2019 по 01.12.2020 злісно ухилився від сплати встановлених рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 11.11.2016, коштів на утримання дитини - доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_6 , і допустив заборгованість зі сплати аліментів за 13 місяців у твердій грошовій сумі 46 084 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_2 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.164 КК України, а саме злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), особою раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею.

Матеріали обвинувального акта від 21.12.2020 року у кримінальному провадженні № 0000059 від 06.08.2020 року відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.164 КК України містять:

- клопотання прокурора ОСОБА_7 про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні;

- письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , складену в присутності захисника ОСОБА_8 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- письмову заяву потерпілої ОСОБА_5 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0000059 від 06.08.2020 року.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21.12.2020 року призначено розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000059 від 06.08.2020 року відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.164 КК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження. На підставі ч.4 ст.107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

За таких обставин, суд, вивчивши означений обвинувальний акт та додані до нього матеріали, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, а саме злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), особою раніше судимою за кримінальне правопорушення, передбачений цією статтею.

При обрані міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 за скоєний ним проступок, суд виходить із вимог ст.65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд не визначє обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 - щире каяття. Оскільки розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінального провопорушення, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному кримінальному правопорушенні, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися у визнанні негативних наслідків зазначеного правопорушення для потерпілої особи, бажанні виправити негативні наслідки. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повине знайти своє відображення в матеріалах криміналльеого провадження. Однак, у матеріалах кримінальної справ стосовно обвинуваченого відсутні зазначені дані, натомість в поясненнях ОСОБА_2 зазначає, що аліменти на утримання дочки не виплачував через свої принципи.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 відповідно ст.66 КК України є беззаперечне визнання винуватості.

Обставин, які обтяжують відповідно ст.67 КК України покарання обвинуваченого ОСОБА_2 судом не встановлено.

При призначені покарання ОСОБА_2 , суд також враховує, що обвинуваченим скоєно кримінальне правопорушення, яке відповідно до ч.2 ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, тяжкість скоєного кримінального правопорушення, згідно до вимог ст.12 КК України, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що достатнім та необхідним для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень з його сторони є покарання в межах санкції ч.2 ст.164 КК України у вигляді обмеження волі.

Враховуючи, що ОСОБА_2 в повному обсязі визнав свою вину, цивільного позову по справі не заявлено, на обліку лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, суд вважає можливим не призначати обвинуваченому максимального покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.164 КК України.

При визначенні покарання ОСОБА_2 слід також враховувати вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02.03.2020 року за ч.1 ст.164 КК України, яким ОСОБА_2 призначено покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців обмеження волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнено з випробувальним строком 1 рік, і при призначенні покарання ОСОБА_2 враховувати правила ст.71 КК України, відповідно до якої якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як зазначено в п.25 Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року за сукупністю вироків покарання призначається коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

Суд вважає, що покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного та керуючись ст.368,370,371,373,374,382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України та призначити ОСОБА_2 за ч.2 ст.164 КК України покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного даним вироком суду приєднати частково у виді 1 (одного) місяця обмеження волі невідбуте покарання призначене вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 02.03.2020 року, та остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця обмеження волі.

Запобіжний захід в цьому кримінальному провадженні не обирався.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2 відраховувати з дати фактичного затримання.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Головуючий суддя ОСОБА_1