Справа № 180/762/20
Провадження № 1-кп/204/603/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря: ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

за участю захисника: ОСОБА_6 ,

за участю обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000221 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

17 червня 2020 року до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська з Дніпровського апеляційного суду надійшов затверджений прокурором Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_9 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000221 за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

В ході підготовчого судового засідання встановлено, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 спливає 16 серпня 2020 року.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки ризики, передбачені п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які існували на час обрання обвинуваченому запобіжного заходу, не змінилися. А, саме ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбачено ч.3 ст.187 КК України може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Захисник заперечував проти продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , просив суд замінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, зазначивши, що обвинувачений має родину, малолітню дитину, мати похилого віку, за якою потрібний догляд, має постійне місце проживання.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав захисника і заперечував проти продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив змінити йому міру запобіжного заходу на домашній арешт.

Потерпіла ОСОБА_10 в підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, за необхідне задовольнити клопотання прокурора. При цьому суд враховує наступне.
Частиною 3 статті 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області 22 квітня 2020 року відносно ОСОБА_7 обраний запобіжний захід - тримання під вартою строком до 20 червня 2020 року. Ухвалою Красногвардійського районного суджу м.Дніпропетровська від 18 червня 2020 року строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було продовжено до 16 серпня 2020 року. До спливу цього продовженого строку судове провадження не може бути закінченим.
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому, суд враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, при цьому вважає доведеним існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор, та які на теперішній час залишаються дійсними, а саме, що ОСОБА_7 може переховуватися від суду, а також незаконно впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України, що ОСОБА_7 з метою уникнути покарання або його пом`якшення може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, колегія суддів вважає недоведеним та таким, що не знайшов свого підтвердження.
Оцінюючи в сукупності відносно обвинуваченого всі обставини, зазначені в ч.1. ст. 178 КПК України, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора і продовжити строк дії обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Також, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, суд не автоматично, а перевіривши обґрунтованість підстав для його застосування, виконуючи функцію суворого судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, закріпленого у статті 29 Конституції України, прийшов до висновку про обґрунтованість продовження застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, з наведенням відповідних мотивів прийнятого рішення.
Разом з цим, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» № 12369/86 від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Така ж позиція відображена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/97 від 26 липня 2001 року.
Враховуючи вищенаведене, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям Європейського суду з прав людини, суд вважає виправданим тримання обвинуваченого під вартою.
Розглядаючи можливість застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою у виді домашнього арешту про що просить захисник та обвинувачений, колегія суддів, враховуючи вище наведене, вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, не зможить запобігти ризикам у даному кримінальному провадженні, а крім того вказаний злочин вчинений із застосуванням насильства.
Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що строк тримання під вартою обвинуваченого належить продовжити, згідно ст. 197 КПК України, строком на 60 днів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 314, 315, 369-372 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, до 10 жовтня 2020 року включно.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала підлягає оскарженню на підставі рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року № 4-р/2019 р.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3