В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" серпня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0006603 від 08 серпня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше судимого: 27 лютого 2009 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 185 КК України, з урахуванням ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого по відбуттю покарання 05 листопада 2010 року; 28 березня 2011 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ст. 395 КК України до 3 місяців арешту; 23 травня 2011 року вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі, звільненого по відбуттю покарання 21 вересня 2012 року; 28 лютого 2013 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, з урахуванням ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, 02 липня 2014 року, звільненого відповідно до ухвали Березанського міського суду Київської області від 24 червня 2014 року на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію»; 22 березня 2016 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 7 місяців позбавлення волі, звільненого по відбуттю покарання 22 березня 2016 року; 23 червня 2017 року вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в :
органами досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він 07 серпня 2019 року, приблизно об 11 год 30 хв перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Будівельників, 27, знаходячись поруч із вказаним будинком, на тротуарі побачив паперовий згорток, в якому знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору. Будучи особою, яка вживає психотропні речовини, усвідомлюючи, що знайдена ним порошкоподібна речовина білого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину - амфетамін, в цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини - амфетамін, для власного вживання без мети збуту.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання порошкоподібної речовини білого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину - амфетамін, для власного вживання без мети збуту, ОСОБА_3 забрав вищевказаний згорток та помістив його до правої кишені штанів та почав незаконно зберігати, тим самим вчинив незаконне придбання та зберігання психотропної речовини - амфетамін.
Того ж дня, приблизно об 11 год 50 хв, за адресою: м. Київ, вул. Будівельників, 27, співробітниками Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, зупинено ОСОБА_3 , який повідомив, що зберігає при собі психотропну речовину - амфетамін.
В подальшому, 07 серпня 2019 року, в період часу з 13 год 17 хв до 13 год 20 хв, під час проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Будівельників, 27, співробітниками поліції, у присутності двох понятих ОСОБА_3 добровільно надав для вилучення паперовий згорток, в якому знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину - амфетамін, масою 0,211 г, яку він незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.
Згідно висновку експерта 11-2/5387 від 22 жовтня 2019 року надані на дослідження порошкоподібна речовина світло-рожевого кольору містить у своєму складі психотропну речовину - амфетамін. Маса амфетаміну в речовині становить 0,211 г.
Амфетамін, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список № 2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено в «Таблиці №2» є психотропною речовиною.
Згідно наказу МОЗ України №188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетаміну, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: 0,15 грама.
Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав повністю, дав показання, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення. Пояснив, що 07 серпня 2019 року, приблизно об 11 год 30 хв, за адресою: м. Київ, вул. Будівельників, 27, на тротуарі знайшов паперовий згорток, в якому знаходилась порошкоподібна речовина світло-рожевого кольору, він зрозумів, що це психотропна речовина, а саме - амфетамін, після чого забрав собі вищевказаний згорток і поклав його до правої кишені своїх штанів. Десь об 11 год 50 хв по вулиці Будівельників, 27, у місті Києві його зупинили працівники поліції та під час спілкування з ними він повідомив їм, що зберігає при собі психотропну речовину амфетамін, згорток бумаги з яким він згодом добровільно видав під час проведення огляду місця події. Психотропну речовину він придбав для власного вживання без мети збуту, тому просив суворо не карати його.
Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.
Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд дійшов такого висновку.
Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.
Відповідно до ст. 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Згідно ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Відповідно до ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII внесені зміни до Кримінального кодексу України.
Так, ч. 2 ст. 309 КК України викладено у новій редакції, відповідно до якої особа притягається до кримінальної відповідальності за ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах.
Тобто, ч. 2 ст. 309 КК України в редакції змін, внесених Законом України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, не містить такої кваліфікуючої ознаки як вчинення злочину повторно.
Як вбачається з вимоги про судимість від 04 листопада 2019 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 27 лютого 2009 року ОСОБА_3 визнано винуватим за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 185 КК України, з урахуванням ст. 70 КК України призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.
Нове кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_3 вчинив 07 серпня 2019 року.
За таких обставин, оскільки положеннями Закону України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, якими ч. 2 ст. 309 КК України викладено у новій редакції, поліпшується становище ОСОБА_3 в частині кваліфікації кримінального правопорушення, то суд, застосовуючи ст. 5 КК України, дійшов до висновку про перекваліфікацію діянь ОСОБА_3 з ч. 2 ст. 309 КК України на ч. 1 ст. 309 КК України, так як у його діяннях відсутні така кваліфікуюча ознака як повторність.
Враховуючи наведене, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 07 серпня 2019 року, приблизно об 11 год 30 хв, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Будівельників, 27, знаходячись поруч із вказаним будинком, на тротуарі побачив паперовий згорток, в якому знаходилась порошкоподібна речовина світло-рожевого кольору. Будучи особою, яка вживає психотропні речовини, усвідомлюючи, що знайдена ним порошкоподібна речовина білого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину - амфетамін, в цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини - амфетамін, для власного вживання без мети збуту.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання порошкоподібної речовини світло-рожевого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину - амфетамін, для власного вживання без мети збуту, ОСОБА_3 , забрав вищевказаний згорток та помістив його до правої кишені штанів та почав його незаконно зберігати, тим самим вчинив незаконне придбання та зберігання психотропної речовини - амфетамін.
Того ж дня, приблизно об 11 год 50 хв, за адресою: м. Київ, вул. Будівельників, 27, співробітниками Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, зупинено ОСОБА_3 , який повідомив, що зберігає при собі психотропну речовину - амфетамін.
В подальшому, 07 серпня 2019 року, в період часу з 13 год 17 хв до 13 год 20 хв, під час проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Будівельників, 27, співробітниками поліції, у присутності двох понятих ОСОБА_3 , добровільно надав для вилучення паперовий згорток, в якому знаходилась порошкоподібна речовина світло-рожевого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину - амфетамін, масою 0,211 г, яку він незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.
Згідно висновку експерта 11-2/5387 від 22 жовтня 2019 року надані на дослідження порошкоподібна речовина світло-рожевого кольору містить у своєму складі психотропну речовину - амфетамін. Маса амфетаміну в речовині становить 0,211 г.
Амфетамін, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список № 2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено в «Таблиці №2» є психотропною речовиною.
Згідно наказу МОЗ України №188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетаміну, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: 0,15 грама.
Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що він своїми умисними діями вчинив незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, а тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України є рецидив злочинів.
Суд враховує, що обвинувачений перебуває під наркотичним диспансерним наглядом з 2008 року з приводу наркотичної залежності від опіоїдів F11.2, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше судимий, неофіційно працює; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, те що вказаний злочин відноситься до категорії кримінального проступку, думку державного обвинувача, особи винуватого та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 309 КК України, у виді арешту в максимальному його розмірі, оскільки перевиховання та виправлення ОСОБА_3 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Як роз`яснено в абз. 4 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» частиною 2 статті 75 КК передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Згідно вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 23 червня 2017 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Зважаючи на те, що даний злочин ОСОБА_3 вчинено після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання, тому остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначати за правилами, передбаченими ст. 71 КК України, з урахуванням вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 23 червня 2017 року.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.
Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.
Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 23 червня 2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання.

Згідно ст. 72 ч. 5 КК України(в редакції Закону України №838-VІІІ від 26 листопада 2015 року) зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_3 строк його попереднього ув`язнення з 08 серпня 2016 року по 25 квітня 2017 року включно, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дня позбавлення волі.

Речові докази у кримінальному провадженні поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною світло-рожевого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину амфетамін масою 0211 г, який переданий до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП в м. Києві (квитанція №014929) знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати в розмірі 1 256 грн 08 к., за проведення експертизи № 11-2/5387 від 22 жовтня 2019 року, на користь держави.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1