Справа № 303/1959/20
н. р. ст. звіту - 227
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене 31.12.2019 до ЄРДР за №0001472 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Виноградів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , не одруженого, з вищою освітою, працюючого на посаді педагога організатора Ужгородської спеціальної школи ЗОШ 1-3 ст., раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
з боку обвинувачення: прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з боку сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 31 грудня 2019 року, близько 13 години 05 хвилин, керуючи власним автомобілем марки Renault моделі Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись на ділянці автодороги М-06 Київ-Чоп по вул.Європейській, в с.Ракошино, Закарпатської області в напрямку м.Мукачево, зі швидкістю більше ніж 80 км/год, (при максимально допустимій 50 км/год.), не урахувавши дорожню обстановку, не забезпечивши безпеку дорожнього руху, не дотримався швидкісного режиму, проявив неуважність до дорожньої обстановки та на регульованому пішохідному переході по вказаній вулиці, навпроти будинку 282, на своїй смузі для руху, порушивши вимоги п. 1.3, 1.4, 1.5, 1.10, 2.3(б), 12.1, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України здійснив наїзд на пішохода - громадянку ОСОБА_7 , яка перебігала регульований пішохідний перехід на червоне світло пішохідного світлофора з ліва на право по ходу руху транспортного засобу, внаслідок чого остання отримала тяжкі тілесні ушкодження, як такі що небезпечні для життя в момент їх спричинення, у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у вигляді субарахноїдального крововиливу; забою головного мозку, який ускладнився набряком-набуханням головного мозку з явищами малярії, що і явилось безпосередньою причиною її смерті в реанімаційному відділенні Мукачівської ЦРЛ 09 січня 2020 року.
ОСОБА_3 в судовому засіданні вину визнав, щодо обставин настання ДТП, яка мала місце 31.12.2019 повідомив наступне.
Так, вказаного дня, близько 13 год. 00 хв., рухаючись на автомобілі «Renault» з м. Ужгород в напрямку м. Мукачево, при проїзді регульованого пішохідного переходу, що в центрі населеного пункту с. Ракошино, допустив, попри вжиті заходи (зміщення т/з вправо та застосування екстреного гальмування), наїзд, як виявилося в подальшому, на особу жіночої статті, яка в той час, разом із дитиною, здійснювала переміщення через означений перехід на заборонений для неї сигнал світлофора.
Після настання ДТП, як показав ОСОБА_8 , ним було вжито заходів для надання першої медичної допомоги постраждалій, здійснено виклик поліції та швидкої допомоги. Каретою швидкої допомоги, яка прибула через приблизно 4 хв. після виклику, потерпілу було доставлено до медичного закладу. Працівниками патрульної поліції, на місце події було вилучено посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію т/з, страховий поліс та здійснено виклик слідчо-оперативної групи, по прибуттю якої було проведено огляд місця події та здійснено його, ОСОБА_8 , транспортування до медичного закладу для проходження медичного освідчення.
В подальшому, зі слів ОСОБА_8 , на протязі всього періоду знаходження потерпілої в медичному закладі, він перебував у постійному контакті з родиною потерпілої сторони, всіляко підтримував, пропонував допомогу, відвідував лікарню.
Попри покращення стану потерпілої 1-2 січня (прийшла до тями, почала розмовляти), в ході подальшого проведення додаткових лікувальних процедур, а саме пункції мозку, її стан погіршився, вона «впала в кому», після чого, рідними було прийнято рішення про відключення її від апарату штучної підтримки життєдіяльності, та 9 січня вона померла.
По проходженню певного часу після смерті потерпілої, як показав ОСОБА_8 , він вийшов на зв`язок із родиною загиблої, та в ході перемовин, дійшов із ними згоди щодо виплати компенсації (моральних та матеріальних збитків).
Причиною настання ДТП, як вказав ОСОБА_8 , стало перевищення ним швидкості та його неуважність, викликана певними дорожніми обставинами, а саме виїздом при під`їзді до місця розташування регульованого пішохідного переходу (місця події), з другорядної дороги на головну, мікроавтобусу, який зважаючи на радіус виконуваного маневру, обмежив йому належну видимість, та створив відчуття можливого часткового виїзду на займану ним, ОСОБА_8 , смугу руху, як наслідок змусив корегувати (змінити) напрямок руху та відволіктись на вказаний т/з, що в сукупності з конструктивним елементом автомобіля, а cаме передньою водійською стійкою керованого ним автомобіля, яка також частково обмежила видимість, зважаючи на дозвільний сигнал світлофора та, як наслідок, зниження уваги, призвело до неналежного реагування на непередбачувану дорожню ситуацію, що виникла.
Окрім повного визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України доведена показами свідків та дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, свідок ОСОБА_9 в суді показала, що 31 грудня 2019 року вона переходила по пішоходному переході дорогу в с. Ракошино на червоне світло світлофора. Перейшовши дорогу почула як позаду закричали «машина». Повернувшись на проїздну частину дороги побачила жінку, яка лежала на асфальті та підійшла до обвинуваченого, який плакав, сидячи коло машини та який повідомив її, що викликав «швидку» та поліцію.
Свідок ОСОБА_10 показав, що він 31 грудня 2019 року на автобусі «Неоплан» віз туристів за кордон. Проїжджаючи ділянку дороги у с. Ракошино в напрмку м. Ужгорода побачив як жінка, тримаючи за руку дитину перебігала дорогу на заборонений для неї червоний сигнал світлофора та побачив як автомобіль, який рухався йому на зустріч на зелений сигнал світлофора збив цю жінку. Після зупинки керованого ним т/з червоний сигнал світлофора, який забороняв рух пішоходів горів ще більше 20 секунд. Після зупинки т/з він підійшов до обвинуваченого, який повідомив, що викликав «швидку допомогу» та поліцію.
Відповідно до протоколу від 31.12.2019 було оглянуто місце дорожньо-транспортної пригоди - с.Ракошино, вул.Європейська, 10, автодорога Київ-Чоп 787 км., де стався наїзд на пішохода. Встановлено наявні пошкодження на автомобілі марки Рено Меган, н.з. НОМЕР_2 , а саме: пошкодження лобового скла з лівого боку, дзеркало лівого заднього виду, складено схему до протоколу дорожньо-транспортної пригоди від 31 грудня 2019 року.
Відповідно до висновку Мукачівського міжрайонного бюро судово-медичної експертизи №14/2020 смерть громадянки ОСОБА_7 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми у вигляді субарахноїдального крововиливу, забою головного мозку, яка ускладнилась набряком-набуханням головного мозку з явищами маляції, що і явилось безпосередньою причиною її смерті. Даний висновок про причину смерті підтверджується виявленням при дослідженні трупа крововиливів під м`які мозкові оболонки потиличних долей, в області мозочка, стовбура, в обох чолових ділянках, у речовину головного мозку, наявність вогнищ малярії, ознак набряку головного мозку, а також даними судово-гістологічного дослідження внутрішніх органів. Вищевказані тілесні ушкодження як такі, що небезпечні для життя в момент їх спричинення відносяться до тяжких ушкоджень і з безпосередньою причиною настання смерті знаходяться у прямому причинному зв`язку.
Всі виявлені тілесні ушкодження виникли внаслідок дії твердих тупих предметів по механізму удару або при ударянні об такі, під час ДТП при зіткненні людини з автомобілем, що рухається і вкладаються в час події, що мала місце 31.12.2019.
Смерть ОСОБА_7 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 17.55 год. в реанімаційному відділенні Мукачівської ЦРЛ, що не суперечить судово-медичним даним.
Згідно висновку №9013 від 18.02.2020 судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу Renault моделі Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 встановлено, що на момент огляду і експертного дослідження рульове керування вказаного автомобіля знаходилась в непрацездатному стані та не могло виконувати функції, передбачені конструкцією. На момент огляду і експертного дослідження ходова частина автомобіля знаходилась в працездатному стану та могла виконувати функції, передбачені конструкцією. На момент огляду і експертного дослідження гальмова система автомобіля знаходилась в працездатному стані та могла виконувати функції, передбачені конструкцією.
Згідно висновку №10/65 від 24.02.2020 судової фототехнічної експертизи, виходячи з даних відео файлу ch06_40219 та відстані з моменту виїзду передніми колесами автомобіля з першого пішохідного переходу до моменту наїзду передніми колесами автомобіля на другий пішохідний перехід, що складає 108 метрів, середня швидкість автомобіля при проїзді вибраного відрізку дороги складає 84,5 км/год+3,38 км/год.
Відповідно до висновку №9083 від 19.02.2020 судової автотехнічної експертизи в даній дорожній ситуації для забезпечення безпеки дорожнього руху водій автомобіля марки Renault моделі Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 повинен був діяти згідно вимоги пункту 12.3 ПДРУ. В даній дорожній ситуації для забезпечення безпеки дорожнього руху пішохід ОСОБА_7 повинна була діяти згідно вимог пунктів 4.9 та 4.1 (а) ПДРУ. Повний зупиночний шлях автомобіля марки Renault моделі Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 в даних дорожніх погодних умовах становить відстань 31.2...32.3м. Водій автомобіля марки марки Renault моделі Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 мав технічну можливість зупинити керований ним транспортний засіб до місця наїзду на пішохода ОСОБА_7 шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування з моменту виникнення йому небезпеки для руху. З технічної точки зору причиною даної ДТП стала дія (бездіяльність) водія автомобіля марки Renault моделі Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 , який з моменту виникнення йому небезпеки для руху не вжив заходів до своєчасного застосування екстреного гальмування.
Судом переглянуто ДВД - диски на яких містяться відеозаписи з місця ДТП - регульованого пішохідного переходу в с.Ракошино, по вул.Європейська, Мукачівського району на яких зафіксовано як жінка з дитиною по регульованому пішохідному переході, на пішохідному світлофорі якого горіло червоне світло, перебігає пішохідний перехід в бік зупинки та на прямокутнику пішохідного переходу, стається наїзд автомобіля чорного кольору, який рухається по своїй смузі, а саме: передньою лівою частиною (крилом) автомобіль здійснює наїзд на вказану жінку, яка тримала за руку дитину, яка була дещо позаду.
Окрім цього вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України доведена: постановами слідчого СВ Мукачівського РВП Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області про визнання та приєднання до справи речових доказів від 09 січня 2020 року, 21 січня 2020 року, 27 січня 2020 року; протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 09.01.2020, протоколом додаткового огляду місця події від 03.02.2020, протоколами огляду та перегляду відеозапису та графічних зображень від 24.01.2020 та від 31.01.2020.
За обвинувальним актом ОСОБА_3 , 31 грудня 2019 року, близько 13 години 05 хвилин, керував автомобілем марки Renault моделі Megane, по вул.Європейській, в с.Ракошино, зі швидкістю 84,5 км/год, що не узгоджується із висновком за №10/65 від 24.02.2020 судової фототехнічної експертизи, відповідно до якого швидкість автомобіля при проїзді вибраного відрізку дороги складає 84,5 км/год+3,38 км/год, а відтак суд прийшов до висновку щодо зміни в цій частини обвинувачення, вказавши у вироку, що швидкість автомобіля становила більше ніж 80 км/год. (при максимально допустимій 50 км/год).
Враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд, оцінивши їх в сукупності з вищевказаними доказами, які визнає належними та допустимими, прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Обставини, які обтяжують покарання відсутні.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд виходить з наступного.
Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, внаслідок чого ОСОБА_7 було заподіяно тяжких тілесних ушкоджень від яких остання померла. За формою вини вчинений злочин є необережним.
Щодо особи винного, то ОСОБА_3 раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, за місцями роботи характеризується позитивно. При цьому судом враховується ставлення обвинуваченого після скоєння правопорушення, а саме, що ним було здійснено виклик карети швидкої допомоги та поліції.
Аналізуючи конкретні обставини справи, суд зважує на зміст і обсяг допущених обвинуваченим порушень правил безпеки дорожнього руху та одночасно враховує невідповідність цим правилам дій ОСОБА_7 , яка перебігала регульований пішохідний перехід на червоне світло пішохідного світлофора, чим створила небезпеку для руху. (Зазначені обставини підлягають врахуванню згідно із постановою ВС від 26 травня 2020 року (справа № 523/12810/15-к; провадження № 51-266км20)).
З урахуванням викладеного, даних про особу ОСОБА_3 у своїй сукупності, наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих, суд, приймаючи до уваги думку потерпілого, який просить суд призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі та досудову доповідь органу пробації, який склавши соціально психологічну характеристику обвинуваченого, вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства та не становить високої суспільної небезпеки, приходить до висновку щодо призначення покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.286 КК України, з позбавленням права керування транспортними засобами, зі звільненням від відбування основного покарання, відповідно до ст. 75 КК України та з покладанням обов`язків передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Судові втрати вартість проведених експертиз, підлягають стягненню з обвинуваченого.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 03 (три) роки, з позбавленням права керування транспортними засобами на 02 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням строком на 02 (два) роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: автомобіль марки Renault моделі Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_3 ; два ДВД-диска на яких містяться відеозаписи з місця ДТП зберігати при матеріалах судового провадження.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , на користь держави 6159,28 гривень процесуальних витрат вартість проведених експертиз: судово-фототехнічної за №10/65 (1256,08 гривень); авто технічної за №9013 (2451,60 гривень); авто технічної за №9083 (2451,60 гривень).
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору

Суддя Мукачівського
міськрайонного суду ОСОБА_1