Справа № 642/4293/20
Провадження № 1-кп/642/794/20

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2020 року Ленінський районний суд м.Харкова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000090, внесеному 21.05.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Донецьк, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, -

в с т а н о в и в:

Розпорядження Харківського міського голови ОСОБА_6 від 14.11.2019 №1579/2к, ОСОБА_5 , з 19.11.2019 року призначено на посаду начальника відділу підприємництва та споживчого ринку Адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради як переможця конкурсу.
Згідно посадової інструкції начальника відділу підприємництва та споживчого ринку Адміністрації Холодногірсткого району Харківської міської ради, затвердженої в.о. голови адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради 02.01.2020 до завдань і обов`язків начальника відділу, окрім іншого, належить, складання в установленому порядку протоколів про адміністративні правопорушення у сфері підприємництва та споживчого ринку, надання методичної, консультативної, організаційної допомоги суб`єктам господарювання з питань підприємництва, споживчого ринку та захисту споживачів, внесення пропозицій Департаменту адміністративних послуг та споживчого ринку щодо встановлення та зміни режиму роботи підприємств споживчого ринку на території району, ведення переліку тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності; здійснення розгляду звернень юридичних та фізичних осіб у межах повноважень, наданих відділу, забезпечення організації виконання Правил благоустрою території міста Харкова суб`єктами господарської діяльності; проведення роботи щодо укладання угод про організацію взаємовідносин у сфері благоустрою з суб`єктом господарської діяльності, ведення обліку укладених угод.
Таким чином, ОСОБА_5 працюючи на посаді начальника відділу підприємництва та споживчого ринку адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради, виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обов`язки, тобто відповідно до п.1 примітки до ст.364 КК України є службовою особою.
Відповідно до вимог ст.ст.3, 22 Закону України «Про запобігання корупції» посадовим особам місцевого самоврядування забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.
В порушення перелічених вимог Закону ОСОБА_5 вирішив використати своє службове становище в особистих корисливих інтересах з метою одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 , який мав намір отримати дозвіл на тимчасове розміщення дитячих розважальних комплексів на території Холодногірського району м. Харкова.
Так, 20.05.2020 до начальника відділу підприємництва та споживчого ринку адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради ОСОБА_5 , за адресою: м. Харків, вул. Благовіщінська, 34, звернувся ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з приводу тимчасового встановлення (розміщення) дитячого розважального комплексу на території Холодногірського району м. Харкова.
В ході розмови ОСОБА_7 з ОСОБА_5 , останній повідомив, що для тимчасового розміщення зазначених комплексів необхідно отримати лист з адміністрації Холодногірського району за його погодженням та підписом голови адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради, які безпосередньо готуватиме він та від його позиції залежить підписання вказаних документів.
За швидке та безперешкодне його отримання ОСОБА_5 висловив вимогу надання неправомірної вигоди в розмірі 6000 грн. за кожний встановлений об`єкт. А в подальшому таку ж суму за кожен наступний місяць за весь період, необхідний в їх розміщенні.
Будучи поставленим в умови, при яких відмова від передачі ОСОБА_5 необхідної суми неправомірної вигоди унеможливлювала видачу ОСОБА_7 надання дозволу на тимчасове розміщення об`єктів дитячих розважальних комплексів ОСОБА_7 вимушено погодився на передачу вищевказаної неправомірної вигоди.
Таким чином, ОСОБА_5 будучи службовою особою, органів місцевого самоврядування, з використанням наданої влади та службового становища, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, з прямим умислом, достовірно розуміючи, що надання дозволу для тимчасового розміщення дитячого розважального комплексу, за яким ОСОБА_7 може безперешкодно розміщувати та встановлювати вказані об`єкти, висловив прохання, що за вказані дії, ОСОБА_7 повинен передати йому неправомірну вигоду, у вигляді грошових коштів по 6000 (шість тисяч) гривень в місяць за кожен об`єкт, загальною сумою 12 000 грн. (дванадцять тисяч) за два об`єкти.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на одержання від ОСОБА_7 неправомірної вигоди у розмірі 12 000 грн. (дванадцять тисяч) для прийняття рішення щодо надання дозволу для тимчасового розміщення дитячого розважального комплексу на території Холодногірського району м. Харкова, діючи як службова особа органів місцевого самоврядування, ОСОБА_5 домовився із ОСОБА_7 про дату передачі йому вказаних грошових коштів.
25.06.2020 року приблизно о 14 години 00 хвилин ОСОБА_5 знаходячись у сквері за адресою: м. Харків, вул. Новий Побут, 6.16 будучи службовою особою, органів місцевого самоврядування з використанням наданої влади та службового становища, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, з прямим умислом, одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 12 000 (дванадцять тисяч) гривень, у якості винагороди за надання дозволу на тимчасове розміщення дитячих розважальних комплексів у скверах на території Холодногірського району м. Харкова за адресою: м. Харків, вул. Новий Побут, 16 та вул. Полтавський Шлях, 152.
Одразу після отримання ОСОБА_5 неправомірної вигоди, у вигляді грошових коштів у сумі 12 000 (дванадцять тисяч) гривень, слідчим СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області, та оперуповноваженими УСР в Харківській області ДСР ПІІУ ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України. Під час особистого обшуку ОСОБА_5 в правому кармані брюк, вилучено грошові кошти у сумі 12 000 (дванадцять тисяч) гривень, які передані останньому ОСОБА_7 , у якості неправомірної вигоди за надання дозволу на тимчасове розміщення дитячих розважальних комплексів у скверах на території Холодногірського району м. Харкова за адресою: м. Харків, вул. Новий Побут, 16 та АДРЕСА_2 .
За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 одержав неправомірну вигоду, за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої ій влади чи службового становища, а тому суд його дії кваліфікує за ч.1 ст.368 КК України.

19.08.2020 між прокурором Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю його захисника ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 470 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 368 КК України. Обвинувачений у повному обсязі сформульованої підозри у кримінальному провадженні беззастережно визнав свою винуватість. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання у вигляді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) грн. з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на 1 рік.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_5 тайого захисник - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні також просили укладену з прокурором угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного: обвинувачений без застереження визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 .

Умови угоди в частині визначення розміру та виду покарання, правил його призначення, відповідає роз`ясненням, даним Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Судом з`ясовано, що ОСОБА_5 в повному обсязі розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

З вивчення особи ОСОБА_5 вбачається, що він має повну вищу освіту, міцні соціальні зв`язки, зокрема має постійне місце проживання, є сімейною людиною, спільно із дружиною виховує малолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , характеризується керівництвом як дисциплінований, грамотний, ініціативний працівник, ввічлива та культурна людина у спілкуванні з оточуючими.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_5 в повному обсязі розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Зокрема, розмір визначеного ОСОБА_5 покарання, відповідає санкції відповідної частини статті Особливої частини КК України. При цьому з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме щирого каяття, сприяння досудовому розслідуванню, позитивних характеристик обвинуваченого, того факту, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має на утриманні двох малолітніх дітей, вид покарання слушно узгоджений сторонами угоди у виді найбільш м`якого покарання, передбаченого відповідною санкцією частини статті Особливої частини КК України, а саме у виді штрафу, з призначенням обов`язкового додаткового покарання, яке передбачене ч.1 ст.368 КК України, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах виконавчої влади протягом одного року.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 472, 474 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 серпня 2020 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника адвоката - ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.368 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) грн. з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на 1 (один) рік.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення. з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Копію вироку вручити негайно засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1