УХВАЛА
03 липня 2020 року
м. Київ
справа № 265/4893/17
провадження № 51-1264 ск 20

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 31 липня 2019 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 28 січня 2020 року.
Оскаржені судові рішення
1. Зазначеним вироком, залишеним без змін апеляційним судом,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,
засуджено до позбавлення волі: за частиною 4 статті 152 Кримінального кодексу України (далі КК) на строк 10 років; за частиною 2 статті 156 КК на строк 7 років; за частиною 1 статті 156 КК на строк 1 рік. На підставі частини 1 статті 70 КК, шляхом часткового складання покарань, остаточно ОСОБА_5 призначено покарання на строк 14 років позбавлення волі. Відповідно до частини 5 статті 72 КК обраховано строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 з 20 квітня 2017 року до моменту набуття чинності вироком суду із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_5 : на користь ОСОБА_6 у рахунок відшкодування моральної шкоди 100.000 грн; на користь ОСОБА_7 у рахунок відшкодування моральної шкоди 10.000 грн.

2. Відповідно до вироку суду, ОСОБА_5 , 14 березня 2017 року о 14:45, вчинив умисні дії з погрозою застосування фізичного насильства, що виразились у вчиненні розпусних дій сексуального характеру щодо Абу ОСОБА_8 , яка не досягла шістнадцятирічного віку.

Він же, 13 квітня 2017 року о 15:00, достовірно знаючи, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є малолітніми особами, погрожуючи застосуванням фізичного насильства щодо них шляхом приставляння леза ножа до шиї потерпілої ОСОБА_11 та висловлюванні погроз щодо його використання, скориставшись їх безпорадним станом, з метою задоволення статевої пристрасті вчинив розпусні дії сексуального характеру щодо малолітніх ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11
19 квітня 2017 року приблизно о 13:15, ОСОБА_5 , погрожуючи застосуванням насильства, що виразилось у демонстрації канцелярського ножа, подавивши волю до опору, користуючись безпорадним станом раніше незнайомої йому малолітньої потерпілої ОСОБА_12 , і усвідомлюючи, що потерпіла особа є особою, яка не досягла чотирнадцяти років, вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), повторно, яка не досягла чотирнадцяти років.
Вимоги і доводи, наведені в касаційній скарзі
3. Як убачається з касаційної скарги, захисник, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить судові рішення щодо ОСОБА_5 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

4. На обґрунтування своєї позиції сторона захисту зазначає, що факт протиправних дій щодо потерпілих мав місце, показання потерпілих в цій частині відповідають дійсності, але в частині того, що ці дії вчинив саме ОСОБА_5 , є помилковими. Крім того, у вироку суд посилається як на докази на покази свідків зі сторони обвинувачення, однак ці покази є похідні і підтверджують лише те, що мали місце факти скоєння відносно всіх потерпілих кримінальних правопорушень, але не містять даних про особу, яка скоїла ці правопорушення.

5. Також, заперечуючи причетність ОСОБА_5 , до інкримінованих йому дій захисник зазначає, що його змусили працівники поліції при проведенні досудового розслідування визнати вину, оскільки він раніше судимий за вчинення аналогічних злочинів і перебував на обліку в правоохоронних органах, з цього приводу він неодноразово звертався з заявами до прокуратури, але перевірка проведена не була.

6. Крім того, на обґрунтування касаційних вимог сторона захисту також зазначає, що потерпіла ОСОБА_12 20 квітня 2017 року у присутності понятих, законного представника і психолога впізнала ОСОБА_5 як особу, яка скоїла щодо неї злочин 19 квітня 2017 року, але відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи від 21 липня 2017 року ОСОБА_12 характеризується як особа фізично і психічно слабка і в судовому засіданні приймати участь не може, окрім того, у судовому засіданні вона вказала, що ОСОБА_5 робив щодо неї недозволені та протиправні дії, про які вона не бажає говорити в суді через сильне душевне хвилювання.

7. До того ж, суди першої та апеляційної інстанції, без об`єктивного обґрунтування, не прийняли до уваги показання свідків зі сторони захисту, які показали суду, що вони зустрічалися (або бачили ОСОБА_5 ) вдалі від місця злочинних дій.

8. Також захисник стверджує, що слідчий експеримент за участю засудженого був проведений під керівництвом органу досудового розслідування під загрозою фізичної розправи і психічного тиску (що належним чином не перевірено і залишено без обґрунтованого реагування), адвокат був за призначенням, не виконував свої функції і після цієї слідчої дії він відмовився від нього.

9. Окрім цього, твердження експерта від 12 травня 2017 року про те, що під час скоєння злочинів ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння є необ`єктивними і безпідставними. З огляду на наведене, захисник вважає, що докази, якими суд обґрунтував вирок, є неналежними і недопустимими.

10. Також зазначає, що ОСОБА_5 не визнає позовні вимоги потерпілих і вважає, що суд необґрунтовано задовольнив їх позови, а апеляційний суд цих недоліків не усунув.
Колегія суддів вважає, що касаційна скарга подана належною особою, протягом визначеного законом строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 426 КПК, її зміст відповідає вимогам, зазначеним у статті 427 КПК. Зі змісту касаційної скарги та доданих копій судових рішень, убачається, що є підстави для відкриття касаційного провадження.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 424428 КПК, Суд постановив:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , поданою в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 31 липня 2019 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 28 січня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3