н/п 1-кс/953/535/21
"03" лютого 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
ВСТАНОВИВ:
В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_3 посилається на те, що власники вказаного у клопотанні майна, не мають відношення до вказаного кримінального провадження, а арешт належного їм майна порушує їх право власності, яке гарантоване Конституцією України.
В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, хоча про час та місце розгляду був повідомлений належним чином. 03 лютого 2021 р. подав слідчому судді заяву, в якій просить його клопотання задовольнити, а справу розглянути у його відсутність.
Також слідчим суддею встановлено, що 07.10.2020 р. на підставі ухвал слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 07.10.2020 було проведено обшуки, у тому числі автомобіля марки «RENAULT» модель «Trafik» державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено майно згідно з зазначеним у клопотанні переліком.
Чинною ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 26.10.2020 р. за клопотанням старшого слідчого криміналіста слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області старшого слідчого 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_16 , погоджене із прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_17 ,був накладений арешт на вилучене під час обшуку вищезазначене майно.
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 26.10.2020року, при арешті майна, слідчий суддя виходив з того, що майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.
Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Між тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Враховуючи викладене, стороною кримінального провадження, за клопотанням якої накладено арешт не доведено підстав для продовження дії заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
Скасувати арешт майна, що був накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 26.10.2020 р., а саме на: грошові кошти номіналом по 500 гривень у кількості 442 купюр на загальну суму 221000 гривень; грошові кошти номіналом 5 тисяч рублів у кількості 10 купюр; грошові кошти номіналом 1000 рублів у кількості 2 купюр; грошові кошти номіналом 500 рублів у кількості 4 купюр; грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 53 купюри; квитанції про зняття грошових коштів у м. Одеса від 03.10.2020 у кількості 19 шт.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1