Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/272/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2020 року. Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Новоукраїського районного суду Кіровоградської області від 10 червня 2020 року, про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 10 червня 2020 року, задоволено клопотання слідчого СВ Новомиргородського ВП ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_8 погоджене прокурором Новоукраїської місцевої прокуратури Кіровоградської області та накладено арешт в рамках кримінального провадження № 0000353 від 18.05.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, на тимчасово вилучене в ході огляду місця події 03.06.2020 по вул. Лобановського, м.Новоукраїнка Кіровоградської області майно, а саме: металобрухт загальною вагою 4470 кг.
Рішення слідчого судді мотивовано тим, що вилучений металобрухт, має суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та з метою забезпечення його зберігання та використання як речових доказів у справі, забезпечення подальшого проведення судових експертиз.
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Новоукраїського районного суду Кіровоградської області від 10 червня 2020 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого щодо арешту майна.
В обґрунтування своїх вимог зазначив, що ухвалу суду він отримав лише 25.06.2020, а тому строк пропущено з поважних причин.

Також вказав, що клопотання слідчого було подано в порушення ст. ст. 169-171 КПК України, що є грубим порушенням вимог чинного законодавства.
Заслухавши доповідача, ОСОБА_7 , який підтримав вимоги апеляційної скрги, висновок прокурора, який просив залишити апеляційну скарги без задоволення, а ухвалу суду без змін, дослідивши матеріали клопотання слідчого про накладення арешту на майно, зваживши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів скарги, слідчим суддею Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області 10.06.2020 було розглянуто клопотання слідчого без участі ОСОБА_7 ( а.с. 47,47 ). Копію повного тексту ухвали слідчого судді ОСОБА_7 отримано 25.06.2020. За таких підстав, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 10.06.2020 підлягає поновленню.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно ст.131, ч.1 ст.170 КПК України засобом забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який полягає у тимчасовому позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 3 даної норми Закону визначено, що з метою забезпечення збереження речового доказу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння. Що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п.3, 4 ч.2 ст.170 цього Кодексу; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 КПК України); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Колегія суддів вважає, що задовольняючи клопотання слідчого Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000353 від 18.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, слідчий суддя обґрунтовано виходив із того, що у провадженні слідчого відділення Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження № 0000353 від 18 травня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.213 КК України, внесеного до ЄРДР по факту того, що власник домоволодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 здійснює операції з металобрухтом з порушенням порядку.
Одночасно слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі зазначено, що згідно долучених до клопотання, а саме: витягу з ЄРДР № 0000353 від 18.05.2020, протоколу огляду місця події від 03.06.2020, протоколу допиту свідків, вбачається, що гр. ОСОБА_7 здійснює прийом металобрухту за місцем свого проживання.
Апеляційний суд вважає, слідчим суддею, під час розгляду даного клопотання достовірно встановлено, що 03.06.2020 слідчим винесено постанову про визнання речових доказів по кримінальному провадженні, зокрема, металобрухту.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя навів в ухвалі переконливі мотиви, з яких він дійшов висновку про задоволення даного клопотання та відповідно про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме, металобрухт.
Колегія суддів вважає обґрунтованими та вмотивованими висновки слідчого судді про накладення арешту на майно в рамках кримінальному провадженні № 0000353, а саме, металобрухт, а тому доводи апелянта про те, що оскаржувана ухвала є незаконна, так як в ній суд посилається на ч.1 ст.170 КПК України, однак не вказує жодного мотиву накладення арешту на його майно - безпідставні.
Неприйнятними є доводи апелянта про те, що слідчий не звернувся на наступний день з даним клопотанням після вилучення майна, оскільки як вбачається з копій супровідного листа та ухвали районного суду, наданого прокурором в судовому засіданні, слідчий звертався 04.06.2020 до суду із вказаним клопотанням, однак ухвалою від 05.06.2020 воно було повернуто для усунення недоліків із встановленням строку 72 години.
Інших доводів, які б були обгрунтованими для скасування оскаржуваного рішення місцевого суду, яке відповідає вимогам ст.370 КПК України, апеляційна скарга ОСОБА_7 не містить.
Керуючись статтями 170 -173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Поновити ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 10.06.2020.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 10.06.2020, - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4