Бродівський районний суд Львівської області
Справа № 439/1218/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 жовтня 2020 року Бродівський районний суд Львівської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Броди кримінальне провадження № 0000035 від 18.08.2020 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Лучківці, Бродівського району, Львівської області, не працюючого, із середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

11 грудня 2019 року Бродівським районним судом Львівської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт, покарання повністю не відбув,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, суд,-

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Бродівського районного суду Львівської області від 11 грудня 2019 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт, будучи присутнім в судовому засіданні при оголошенні вироку був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, а також попереджений про кримінальну відповідальність у разі ухилення від відбування покарання.

Надалі, 24 березня 2020 року, після вступу вироку в законну силу, ОСОБА_4 був викликаний до Бродівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області, де йому було вручено під особистий підпис підписку про ознайомлення із покаранням, а також був попереджений про кримінальну відповідальність у разі ухилення від його відбування. В подальшому, засуджений ОСОБА_4 був направлений до Язлівчицької сільської ради, що розташована за адресою: Бродівський район, с.Язлівчик, вул.Конюшківська, 19, Львівська область для відбуття призначеного покарання, яке зобов`язаний був відбувати з 09 липня 2020 року згідно графіків виходу на роботу, з якими був ознайомлений.

Однак, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи необхідність відбування покарання, призначеного вироком суду та, маючи реальну можливість його відбути, всупереч інтересам правосуддя в частині забезпечення виконання покарання, не пов`язаного з позбавленням волі та ч. 1 ст. 37 КВК України, знаючи про дні відбування покарання, ухилився від його відбування, що виразилось у невиході на відпрацювання громадських робіт без поважних на це причин 22.07.2020, 23.07.2020, 24.07.2020, 27.07.2020, 28.07.2020, 29.07.2020, 30.07.2020, 31.07.2020, 03.08.2020, 04.08.2020, 05.08.2020.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями, що виразились в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.389 КК України.

В судовому засіданні допитаний обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, зокрема, про те, що він частково відбув громадські роботи, а 44 години дійсно не відбув без поважних причин. Вважає, що вчинив неправильно, шкодує, що так сталося та просить суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють жодних обставин справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження те, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо обставин провадження, які ніким не оспорюються. Суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразились в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт, вчинив кримінальне правопорушення, яке вірно кваліфіковано по ч.2 ст.389 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком; особу обвинуваченого, який раніше судимий, характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 суд визнає рецидив злочину.

Виходячи з вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень достатнім буде призначення покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.389 КК України у виді арешту.

Крім цього при призначенні покарання слід врахувати положення ст.71 КК України, оскільки кримінальний проступок обвинуваченим вчинений після постановлення вироку від 11.12.2019 та з врахуванням положень статті 72 КК України, призначити йому остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового складання призначеного покарання та невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Керуючись ч.3 ст.349, ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання у виді одного місяця арешту.
На підставі ст.71,72 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Бродівського районного суду Львівської області від 11.12.2019 та визначити остаточне покарання у виді одного місяця трьох днів арешту.
Запобіжний захід не обирався. Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1