ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/176/21 Справа № 182/354/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Князе-Григорівки, Великолепетиського району, Херсонської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні № 0000068,
за участю секретаря ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_9
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2021 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 17 березня 2021 року.
Визначено заставу у розмірі 45 400 грн, та роз`яснено підозрюваному його процесуальні обов`язки у разів внесення суми застави.
Рішення суду обґрунтовано тим, що зібрані органом досудового слідства докази та встановлені під час розгляду клопотання обставини, підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у інкримінованих йому правопорушеннях; по справі встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України; враховуючи дані про особу підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, до якого вже застосовувався запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, під час якого, останнім вчинено новий корисливий злочин,має дружину та доньку, але їх наявність не вберегло підозрюваного від вчинення злочинів, тобто у підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки, слідчий суддя прийшов до висновку, що інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 та зможе запобігти визначеним ризикам.
В апеляції:
- захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В обґрунтування посилається на те, що наявність ризиків, зазначених в клопотанні слідчого є лише припущенням і жодних підстав вважати, що ОСОБА_5 буде переховуватись від слідства та/або суду, впливати на учасників кримінального провадження чи спробує вчинити інше кримінальне правопорушення немає.
Заслухавши сторони кримінального провадження, підозрюваного та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, а доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.
Згідно матеріалів справи слідує, що 17 січня 2021 року до ЄРДР за № 0000068 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
17 січня 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
З наданих матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується, зокрема: протоколом огляду місця події; протоколом допиту потерпілого; протоколом допиту свідків; іншими матеріалами кримінального провадження долученими до клопотання слідчого, які вказують на високу ймовірність причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого йому злочину.
Перевіряючи доводи апеляції на наявність ризиків, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України, зважає на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та який відносяться до категорії тяжких злочинів і за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років позбавленням волі, а тому, враховуючи, що ОСОБА_5 раніше був засуджений, схильний до вчинення злочинів, не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи та доведеного джерела доходу, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення покарання або вчинити інше кримінальне правопорушення.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
За наведених обставин, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Колегія суддів також погоджується з висновком слідчого судді, щодо необхідності визначення ОСОБА_5 застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 45 400 гривень, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, та застава в меншому в розмірі не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, застосований запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_5 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, тому ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та не підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4