Справа № 373/1404/18
Номер провадження 1-кп/373/33/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі :

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000395 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Переяслав-Хмельницького Київської області, українця, громадянина України, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, з вищою освітою; працюючого інспектором з охорони праці групи компанії «Бар`єр Безпека Бізнес»; проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України,-

встановив:

ОСОБА_3 , працюючи начальником Відділу освіти Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області, будучи службовою особою, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, в порушення вимог ст.ст.11, 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», п.п.2, 19 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Методики оцінки об`єктів оренди, Порядку викупу орендарем оборотних матеріальних засобів та Порядку надання в кредит орендареві коштів та цінних паперів» № 629 від 10 серпня 1995 року, не забезпечив проведення експертної оцінки вартості майна з метою встановлення правильного розмірі орендної плати, перебуваючи за місцем знаходження Відділу освіти Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області, а саме: по вул.Івана Мазепи, 11 в м.Переяслав-Хмельницький Київської області, 01 квітня 2012 року власноручно підписав із ПП «СКД» в особі директора ОСОБА_6 договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого майна) № 397, площею 687,5 кв.м., що розташоване по АДРЕСА_1 .

В подальшому, 31 березня 2013 року начальник Відділу освіти Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області ОСОБА_3 , виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, в порушення вимог ст.ст.11, 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», п.п.2, 19 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Методики оцінки об`єктів оренди, Порядку викупу орендарем оборотних матеріальних засобів та Порядку надання в кредит орендареві коштів та цінних паперів» № 629 від 10 серпня 1995 року, не забезпечив проведення експертної оцінки вартості майна, з метою правильного встановлення правильного розміру орендної плати, перебуваючи за місцем знаходження Відділу освіти Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області, а саме: по вул.Івана Мазепи, 11 в м. Переяслав-Хмельницький Київської області, 31 березня 2013 року власноручно підписав із ПП «СКД» в особі директора ОСОБА_6 додатковий договір № 426 до договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого майна) № 397, площею 687,5 кв.м., що розташоване по вул. Каштанній, 10 в м. Переяслав-Хмельницькому Київської області.

Такими чином, ОСОБА_3 , порушуючи вимоги вищезазначених законів України, нормативних актів та своїх функціональних обов`язків, перебуваючи на посаді начальника Відділу освіти Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, підписав договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого майна) № 397 від 01 квітня 2012 року та додаткову угоду № 426 від 31 березня 2013 року до договору індивідуально визначеного (нерухомого майна) № 397 від 01 квітня 2012 року, заподіявши державі матеріальну шкоду на суму 1752458 грн. 28 коп.

По суті пред`явленого обвинувачення в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину не визнав та показав, що працював на посаді начальника Відділу освіти Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області з червня 2011 року по 2014 рік. Рішенням Переяслав-Хмельницької міської ради № 0522-5 від 26 червня 2008 року та положення про юридичний відділ його підлеглі підготували проекти договорів. При підготовці проекту даних договорів він користувався п.п.3.3, 3.4 Методики розрахунку, затвердженою Переяслав-Хмельницькою міською радою. Коли проект договору був підготовлений, Біляй і Бурдонос в міській раді 15 травня 2012 року його погодили В міській раді договір підписав орендар. Тільки тоді договір підписав і він. Він не думав, що договір незаконний, бо вважав, що міська рада повинна була все перевірити. Нові договори він не заключав, тільки продовжував на підставі рішень міської ради. В очолюваному ним відділі проводилася перевірка, ніяких порушень виявлено не було. Кошти за оренду йшли в міську раду. Відділ брав тільки на нагальні потреби. Зазначив, що він діяв у відповідності до рішень міськвиконкому. Експертну оцінку вартості майна в даному випадку проводити не було потрібно, оскільки значних поліпшень будівлі здійснено не було.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, подія кримінального правопорушення (злочину) та винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) доводиться показаннями свідків та документами. Зокрема:

- висновком експерта № 11-17 від 29 вересня 2017 року за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, відповідно до якого ринкова вартість приміщення, розташованого по АДРЕСА_1 , на момент укладення договору, станом на 01 квітня 2012 року становить 1523733 грн. 21 коп. Технічний стан приміщення на момент проведення експертизи відноситься до ІІІ категорії непридатний до нормальної експлуатації (незадовільний). Вартість 1 кв.м. орендної плати нежитлових приміщень, загальною площею 863,5 кв.м, на момент укладення договору оренди, станом на 01 квітня 2012 року становить 19 грн. 20 коп. Вартість 1 кв.м. орендної плати нежитлових приміщень, загальною площею 863,5 кв.м. станом на 01 січня 2017 року становить 69 грн. 16 коп. Вартість 1 кв.м. орендної плати нежитлових приміщень, загальною площею 863,5 кв.м., станом на 01 січня 2013 року становить 65 грн. 17 коп. Вартість 1 кв.м. орендної плати нежитлових приміщень, загальною площею 863,5 кв.м., станом на 01 січня 2014 року становить 67 грн. 61 коп. Вартість 1 кв.м. орендної плати нежитлових приміщень, загальною площею 863,5 кв.м., станом на 01 січня 2015 року становить 73 грн. 15 коп. Вартість 1 кв.м. орендної плати нежитлових приміщень, загальною площею 863,5 кв.м., станом на 01 січня 2016 року становить 79 грн. 80 коп.(т.2, а.с.2-26);

- висновком експерта № 0111/17-1 від 01 листопада 2017 року (т.2, а.с.27-38) за результатами проведення судово-економічної експертизи, відповідно до якого внаслідок заниження вартості орендованої площі відповідно до Договору № 397 оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що є комунальною власністю територіальної громади м.Переяслав-Хмельницького від 01 квітня 2012 року, укладеним між відділом освіти Переяслав-Хмельницької міської ради та ПП «СКД» ОСОБА_6 площі 687,5 кв.м., нанесення збитків державному бюджету України документально та нормативно підтверджується в загальній сумі 2481696 грн. 67 коп., в тому числі щорічно:

- за 2012 рік в сумі 101098 грн. 44 коп.;

- за 2013 рік в сумі 455195 грн. 06 коп.;

- за 2014 рік в сумі 490327 грн. 56 коп.;

- за 2015 рік в сумі 511620 грн. 56 коп.;

- за 2016 рік в сумі 557935 грн. 00 коп.;

- за 2017 рік в сумі 365520 грн. 05 коп.

Внаслідок заниження вартості орендованої площі відповідно до Договору № 397 оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що є комунальною власністю територіальної громади м.Переяслав-Хмельницького від 01 квітня 2012 року, укладеним між відділом освіти Переяслав-Хмельницької міської ради та ПП «СКД» ОСОБА_6 площі 687,5 кв.м., сума збитків, нанесених державному бюджету України за період:

- з 01 квітня 2012 року по 20 квітня 2016 року складає 1752458 грн. 28 коп.;

-з 20 квітня 2016 року по 01 жовтня 2017 року складає 729238 грн. 39 коп.

- копією рішення Виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області № 82-04 від 29 лютого 2012 року «Про продовження договору з ПП «СКД» щодо оренди нерухомого майна на новий строк», яким саме відділу освіти було доручено забезпечити укладання договору (т.2, а.с.39);

- копією договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що є комунальною власністю територіальної громади міста Переяслава-Хмельницького № 397 від 01 квітня 2012 року (т.2, а.с.40-44);

- копією рішення Виконавчого комітету Переяслав-Хмельницькому міської ради Київської області № 87-06 від 26 березня 2013 року «Про продовження договору з ПП «СКД» щодо оренди нерухомого майна на новий строк», яким саме відділу освіти було доручено забезпечити укладання договору (т.2, а.с.45);

- копією додаткової угоди № 426 до договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що є комунальною власністю територіальної громади міста Переяслава-Хмельницького № 397 від 31 березня 2013 року (т.2, а.с.46);

- копією Положення про відділ освіти Переяслав-Хмельницької міської ради, затвердженим рішенням Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області від 23 березня 2007 року рішенням Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області № 06-39-VI від 25 квітня 2013 року, відповідно до яких саме начальник відділу забезпечує виконання покладених на відділ завдань (т.2, а.с.47-61);

- Рішенням Господарського суду Київської області від 06 вересня 2017 року у справі № 911/1868/17 за позовом прокурора до Відділу освіти Переяслав-Хмельницької міської ради, Переяслав-Хмельницької міської ради, виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради, ПП «СКД» про визнання недійсним рішення, договору оренди та зобов`язання повернути приміщення, яке набрало законної сили ( т.2 а.с. 211-218). Даним рішенням було визнано недійсним договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що є комунальною власністю територіальної громади міста Переяслава-Хмельницького № 397 від 01 квітня 2012 року та, зокрема, і додаткову угоду № 426 до договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна від 31 березня 2013 року. Рішенням встановлено, що орендна плата, зазначена в оспорюваних договорі та угоді, не відповідає вимогам постанови КМ України від 04.10.1995 № 786 «Про Методику розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу», оскільки визначена без урахування належним чином визначеної вартості об`єкту оренди; незалежна оцінка приміщення, яке знаходиться на балансі відділу освіти, не проводилася.

- свідок ОСОБА_7 показала суду, що працює у відділі освіти із 2013 року. Вона готувала проект додаткової угоди про продовження договору оренди. Угоду готувала вона на підставі рішення сесії міської ради, перевіряв відділ комунального майна, він же і надавав шаблон. Деталей угоди вона не пам`ятає. Не пам`ятає, чи була оцінка майна.

- свідок ОСОБА_8 показав суду, що працює директором ПП «СКД». Не пам`ятає, з якого часу підприємство почало працювати по вул.Каштанній. Договір оренди підписували ніби у міській раді, готувала його також міська рада. Він особисто не пам`ятає, чи підписував договір оренди по Каштанній. Підписувала міська рада, відділ освіти. Оцінка майна при підписанні договору не проводилася. Перший договір був підписаний на три роки, потім продовжували його. Міська рада їм не пропонувала провести оцінку майна. Підвальне приміщення по ОСОБА_9 не використовувалося. Там було бомбосховище. Договором ніби займалася дружина, мабуть вона і підписувала договір.

- свідок ОСОБА_10 показала суду, що працює начальником Відділу комунального господарства Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області. З 2007 року по 2012 рік приміщення по АДРЕСА_1 перебувало в оренді. В 2012 році ОСОБА_8 звернувся до міської ради із проханням продовжити договір оренди із ПП «СКД». Міська рада розглянула і надала дозвіл відділу освіти укласти договір. Відповідно до методики була умова не проводити оцінку майна. База остання плата В законі були зміни про оцінку при продовженні договору, але він продовжував на тих же умовах. Проводити оцінку було недоцільно, бо індексували. І по практиці після оцінки, ціна була б менша. Договір готував відділ освіти. Вона погоджувала, затверджував заступник міського голови. Вони реєструють вже підписаний договір. Орендну плату визначав відділ освіти. Оцінка майна проводилася у 2007 році. Істотні умови вона передивляється, але не завжди із-за браку часу.

- свідок ОСОБА_6 показала суду, що у 2012 році ПП «СКД» підписувало договір оренди приміщення по вул.Каштанній. Вона писала заяву про надання дозволу на оренду. Договір також підписувала вона. Чи підписував ОСОБА_11 , вона не пам`ятає. Їх не зобов`язували оцінювати майно. Договір був укладений на 2 роки 11 місяців з моменту підписання. Продовжували договір так само. Підвальне приміщення по вул.Каштанній не використовувалося.

- свідок ОСОБА_12 показала, що працює у відділі освіти із 2014 року. Коли ОСОБА_3 був начальником, вона не працювала. У 2015 році вона продовжувала договір. Сесія міської ради прийняла рішення, тоді була підписана додаткова угода. Методика розрахунку та ж сама. Вона тільки індексувала орендну плату.

Свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 показали суду, що працювали в ПП «СКД», яке певний час орендувало приміщення по АДРЕСА_1 . Орендували не все приміщення, підвальне приміщення підприємством не використовувалося, там було бомбосховище.

Експерт ОСОБА_22 показав суду, що на підставі постанови прокурора проводив оціночно-будівельну експертизу нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 . Назву експертизи «будівельно-технічна» у висновку зазначив помилково, він проводив оціночно-будівельну експертизу, використовував при цьому відповідні принципи та методики, та надав відповіді на поставлені прокурором в постанові питання. Також додав, що оціночно-будівельна та будівельно-технічна експертизи завжди «переплітаються».

Судом також досліджені надані стороною захисту Акт ревізії фінансово-господарської діяльності відділу освіти Переяслав-Хмельницької міської ради за період з 01.02.2010, 2011, 2012 роки та завершений звітний період 2013; лист начальника відділу освіти № 540/01-28 від 26.09.2017; рішення Переяслав-Хмельницької міської ради від 14.06.2011 №Про затвердження Положення про юридичний відділ» та саме Положення.

Інших доказів подано не було, клопотань з цього приводу не заявлялося, в тому числі і щодо Методики розрахунку і порядку використання плати за орендну плату майна, що перебуває у комунальній власності громади міста, затвердженою Переяслав-Хмельницькою міською радою, на яку посилалися обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_4 .

Дослідженні докази суд вважає належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність - достатньою та взаємозв`язаною для прийняття відповідного процесуального рішення.

При цьому суд не бере до уваги доводи захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 щодо недопустимості висновку експерта № 11-17 від 29 вересня 2017 року та висновку судово-економічної експертизи № 0111/17-1 від 01 листопада 2017 року, виходячи з наступного.

Захисник ОСОБА_4 зазначив, що судову будівельно-технічну експертизу № 11-17 було проведено без будь-яких правових підстав, по іншому напрямку у межах однієї галузі знань, поза межами наданих експерту повноважень, оскільки постановою прокурора було призначено проведення оціночно-будівельної експертизи, а проведено було будівельно-технічну експертизу.

З постанови прокурора від 08 червня 2017 року вбачається, що ним в даному кримінальному провадженні призначено оціночно-будівельну експертизу, на вирішення якої поставлено питання щодо ринкової вартості орендованого приміщення на день укладення договору оренди 01 квітня 2012 року, технічного стану даного приміщення та вартості орендної плати нежитлового приміщення на момент укладення договору оренди та станом на 01 січня 2013, 2014, 2015, 2016 років і на момент проведення експертизи.

З самого висновку експерта № 11-17 від 29 вересня 2017 року вбачається, що це висновок за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи. Разом з тим, як підстава проведення вказана постанова прокурора від 08 червня 2017 року про призначення оціночно-будівельної експертизи; в процесі проведення експертизи досліджувалися питання, зазначенні в даній постанові, та були надані відповіді на дані питання; дослідження проводилося на підставі законодавства щодо оренди державного та комунального майна, методики оцінки об`єктів оренди; в ході проведення дослідження експертом використовувалися принципи оцінки майна та положення і методологія оцінки.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_22 показав, що назва експертизи «будівельно-технічна» у висновку була ним зазначена помилково, він проводив оціночно-будівельну експертизу, використовуючи при цьому відповідні принципи та методики, та надав відповіді на поставлені прокурором в постанові питання.

Таким чином, суд вважає, що вказана експертиза проведена у передбачений законом спосіб, на підставі відповідної постанови прокурора та в межах зазначених ним питань, на підставі відповідного законодавства щодо оренди державного та комунального майна та методики оцінки об`єктів оренди, експерт попереджався про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причини від виконання покладених на нього обов`язків, допущена помилка в назві експертизи внаслідок людського фактору. Тому підстав визнавати її недопустимим доказом не вбачається.

Щодо недопустимості висновку судово-економічної експертизи № 0111/17-1 від 01 листопада 2017 року, то адвокатом ОСОБА_4 така недопустимість обгрунтовувалася лише тим, що проведена вона була на підставі висновку судової будівельно-технічної експертизи № 11-17 від 29 вересня 2017 року, яку він вважав недопустимим доказом.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання висновку судової будівельно-технічної експертизи № 11-17 від 29 вересня 2017 року недопустимим доказом, підстав вважати недопустимим доказом, висновок судово-економічної експертизи № 0111/17-1 від 01 листопада 2017 року, з врахуванням обгрунтування такої недопустимості адвокатом ОСОБА_4 , немає.

Крім того, суд не може взяти до уваги як доказ відсутності у відділі освіти будь-яких порушень законодавства при визначенні розміру плати за оренду нежитлових приміщень поданий стороною захисту Акт ревізії фінансово-господарської діяльності відділу освіти Переяслав-Хмельницької міської ради за період з 01.02.2010, 2011, 2012 роки та завершений звітний період 2013 ( т.2 а.с. 84-191), оскільки як вбачається зі змісту наданого Акту ( т.2 а.с. 146-149) така перевірка проведена вибірковим способом по 9 орендарям, серед яких відсутнє ПП «СКД».

Також суд не бере до уваги пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 в частині того, що, укладаючи договір оренди та додаткову угоду до нього, ОСОБА_3 діяв в межах та спосіб, що визначений Методикою розрахунку і порядку використання плати за орендну плату майна, що перебуває у комунальній власності громади міста, затвердженою Переяслав-Хмельницькою міською радою, тому в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, оскільки дана Методика судом не досліджувалася, клопотанням з приводу її долучення до матеріалів кримінального провадження та дослідження не заявлялося.

Суд не може взяти до уваги і позицію захисника ОСОБА_4 про відсутність у діях ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 367 КК України через скасування судом рішення Переяслав-Хмельницької міської ради, на підставі та за вказівкою якого було укладено договори оренди, та визнання недійсним таких договорів, що в силу ст. 236 ЦК України визначає таку недійсність з моменту вчинення правочину, зважаючи на наступне.

Як вже зазначалося, рішенням Господарського суду Київської області від 06 вересня 2017 року у справі № 911/1868/17 за позовом прокурора до Відділу освіти Переяслав-Хмельницької міської ради, Переяслав-Хмельницької міської ради, виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради, ПП «СКД» про визнання недійсним рішення, договору оренди та зобов`язання повернути приміщення, яке набрало законної сили, було визнано незаконним та скасовано, зокрема і рішення Виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області № 82-04 від 29 лютого 2012 року «Про продовження договору з ПП «СКД» щодо оренди нерухомого майна на новий строк» та визнано недійсним договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що є комунальною власністю територіальної громади міста Переяслава-Хмельницького № 397 від 01 квітня 2012 року та, зокрема, і додаткову угоду № 426 до договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна від 31 березня 2013 року. Підставою задоволення позову зазначено не дотримання сторонами договору під час його укладення обов`язкових вимог щодо істотних умов договору, зокрема щодо оцінки майна. Рішенням встановлено, що орендна плата, зазначена в оспорюваних договорі та угоді, не відповідає вимогам постанови КМ України від 04.10.1995 № 786 «Про Методику розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу», оскільки визначена без урахування належним чином визначеної вартості об`єкту оренди; незалежна оцінка приміщення, яке знаходиться на балансі відділу освіти, не проводилася. Таким чином, скасування рішення міської ради та визнання договорів недійсними відбулося саме в зв`язку із не здійсненням перед укладенням договорів експертної оцінки вартості нерухомого майна з метою встановлення правильного розміру орендної плати.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 207, ч. 2 ст. 208 ГК України ( в ред. на дату ухвалення рішення Господарським судом Київської області), ст. 11, ч. 1 ст. 785 ЦК України договір оренди приміщення за своїм змістом може бути припинено лише на майбутнє, і таке зобов`язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє. В вищезазначеному рішенні суду вказано, що «одночасно з набранням рішення щодо визнання договору оренди недійсним законної сили у відповідача настає обов`язок звільнити орендоване приміщення, оскільки підстава для користування ним відпала».

Крім того, суд не бере до уваги позицію адвоката ОСОБА_4 щодо неможливості ОСОБА_3 відповідати за будь-яку шкоду після звільнення його з посади начальника відділу освіти 31 січня 2014 року, оскільки додаткова угода до договору оренди нежитлового приміщення, яка була ним підписана 31 березня 2013 року без проведення відповідної експертної оцінки вартості нерухомого майна, мала строк дії до 29 лютого 2016 року включно.

Отже, суд вважає доведеним в межах висунутого обвинувачення факт не забезпечення проведення ОСОБА_3 як начальником відділу-балансоутримувача нерухомого майна, якому доручено забезпечити укладання договору оренди, експертної оцінки вартості нерухомого майна з метою встановлення правильного розміру орендної плати, підписання 01 квітня 2012 року власноручно договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого майна) АДРЕСА_2 , та підписання додаткової угоди № 426 від 31 березня 2013 року до вищезазначеного договору без такої оцінки, що мало наслідком заподіяння державі матеріальної шкоди на суму 1752458 грн. 28 коп. недоотриманої орендної плати.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.367 КК України, як неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинили тяжкі наслідки державним інтересам.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, не встановлено.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , виходячи з вимог закону про достатність покарання для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню інших злочинів, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, відсутність обставини, що обтяжує покарання, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, і приходить висновку призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті з позбавленням права обіймати певні посади на певний строк без сплати штрафу.

Разом з тим відповідно до ст.12 КК України, злочин, вчинений ОСОБА_3 , є злочином середньої тяжкості, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, було вчинене ним 01 квітня 2012 року та 31 березня 2013 року. Обвинувачений ОСОБА_3 не ухилявся від досудового слідства та суду та не вчиняв нових злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло, зокрема, у разі вчинення злочину середньої тяжкості, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, п`ять років.

Кримінальне провадження надійшло до суду 06 серпня 2018 року з обвинувальним актом.

Таким чином, на момент надходження даного кримінального провадження до суду вже закінчилися строки притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду із обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом в зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно із положеннями ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 285 КПК України, підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Згідно із положеннями ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Виходячи з вищезазначених положень КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й у випадку встановлення передбачених у ст.49 КПК підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Якщо ж обвинувачений, щодо якого передбачено звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, то судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

У цьому разі, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок, призначає покарання і на підставі ч. 5 ст.74, ст.49 КК може звільнити від нього засудженого.

Згідно з приписами п.1 ч.2 ст.284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.5 ст.74 КК особу також може бути звільнено від покарання за вироком суду з підстав, передбачених ст.49 цього кодексу.

Таким чином, звільнення від покарання з наведеної підстави застосовується у випадках, коли суд не може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до ст.49 КК України, зокрема у випадку, якщо особа заперечує проти закриття справи за неналежною обставиною та вимагає закриття справи у зв`язку з відсутністю в її діях складу злочину або виправдання. Тоді суд за наявності підстав визнає особу винною у скоєнні злочину, виносить обвинувальний вирок і звільняє її від покарання, керуючись зазначеною нормою матеріального права та ч.5 ст.74 КК України.

Така правова позиція викладена й у Постанові Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі №566/554/16-к.

Обвинувачений ОСОБА_3 не клопотав перед судом про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття провадження у справі, вину не визнав та просив виправдати.

Таким чином, суд вважає, що в даному випадку, зважаючи на позицію самого обвинуваченого ОСОБА_3 , необхідно призначити обвинуваченому відповідне покарання та звільнити від його відбування.

Прокурор в інтересах держави в особі Переяслав-Хмельницької міської ради звернувся в межах даного кримінального провадження до суду із цивільним позовом і просить стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави коштів в сумі 1752458 грн. 28 коп. Обгрунтовує свій позов тим, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_3 завдана шкода інтересам держави у вищезазначеному розмірі, яка на даний час не відшкодована.

Розмір шкоди підтверджено висновком судово-економічної експертизи № 0111/17-1 від 01 листопада 2017 року.

Оскільки суд дійшов висновку, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , мало місце та містить склад кримінального правопорушення(злочину), передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, цивільний позов підлягає до задоволення.

На підставі ст.ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.367 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права обіймати посади з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями на 2 (два) роки без сплати штрафу.

У відповідності до ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного основного та додаткового покарання на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, в зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов прокурора задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь Переяславської міської ради кошти в розмірі 1752458 (один мільйон сімсот п`ятдесят дві тисячі чотириста п`ятдесят вісім) гривень28 коп.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя ОСОБА_1