Справа № 349/1588/20
Провадження № 1-кп/349/55/21
У Х В А Л А
іменем України
15 січня 2021 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000009, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Рогатин, Івано-Франківська область, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України,

учасники підготовчого провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_6 ,

представник потерпілого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

Ухвалою судді від 30 жовтня 2020 року в зазначеному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 заперечували щодо призначення судового розгляду кримінального провадження, а також захисник подав клопотання про повернення обвинувального акта прокурору через його невідповідність вимогам ст.291 КПК України, з таких підстав:

- по перше , оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисних дій, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, однак в обвинувальному акті обвинуваченим зазначено лише його, а анкетні дані ОСОБА_8 , яка фактично вказується як співучасник кримінального правопорушення, відсутні;

- по друге, в обвинувальному акті не конкретизовано час вчинення кримінального правопорушення, не зазначено, які дії вчинив ОСОБА_4 , як службова особа, коли саме і яким майном він заволодів , відсутній опис повторності дій обвинуваченого, а також директор ПП "Стандарт-ІФ" ОСОБА_8 не зазначена, як суб`єкт кримінального правопорушення. Тобто виклад фактичних обставин кримінального правопорушення за ч.4 ст.191 КК України жодним чином не конкретизовано, правова кваліфікація даного кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення є суперечливими і взаємовиключними;
- по третє, що стосується обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст.366 КК України, у вчиненні ним умисних дій, які виразились у службовому підроблені, тобто у видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, іншому підробленні офіційних документів, де йому зокрема інкримінується підписання та скріплення печаткою актів №1 та №2 форми КБ-2в за липень та грудень 2019 року, та довідок про вартість виконання будівельних робіт та витрат форми КБ-3в за ці ж періоди, то вказані акти ним не видавалися, оскільки такі документи складаються підрядними організаціями. Тобто фактичні обставини, які б свідчили про об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України в обвинувальному акті відсутні.
Прокурор ОСОБА_5 просив призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акта, який відповідає вимогам кримінального процесуального закону та заперечував щодо задоволення клопотання захисника про повернення обвинувального акта.

В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення є конкретизованим та зрозумілим, воно ґрунтується на зібраних в ході досудового розслідування доказах, в ньому чітко визначено час та місце вчинення кримінального правопорушення ( червень-грудень 2019 року в м.Рогатин), обвинувачення пред`явлено конкретній особі ОСОБА_4 , а матеріали щодо ОСОБА_8 постановою прокурора виділені в окреме провадження та перебувають на стадії досудового розслідування. Також повторність дій обвинуваченого підтверджується тим, що на розгляді в судах є інші обвинувальні акти щодо ОСОБА_4 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191 КК України. Що стосується викладених в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, то дані обставини підлягають з`ясуванню в ході судового розгляду, а не в підготовчому провадженні.

Представник потерпілої юридичної особи - відділу освіти та туризму Рогатинської районної державної адміністрації ОСОБА_7 при вирішенні даного клопотання покладалася на розсуд суду.

Заслухавши думки учасників підготовчого провадження, дослідивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, суд прийшов до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_9 про повернення обвинувального акта прокурору підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.
Отже, для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.
Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України, у якій, в свою чергу, викладено вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Зокрема, згідно з п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

За змістом частини першої статті 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, що виходячи з суті цієї статті, має відображатися в обвинувальному акті, відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «в» п.3 ст.6 Конвенції (рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції»).
В обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_4 діючи умисно, шляхом зловживання своїм службовим становищем та службового підроблення, в інтересах третіх осіб, повторно, за попередньою змовою групою осіб із керівником ПП «Стандарт-ІФ» ОСОБА_8 , у період червня-грудня 2019 року у м.Рогатин вчинив заволодіння чужим майном - бюджетними коштами на загальну суму 250 000 грн., тобто обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.
При дослідженні обвинувального акта судом встановлено, що в ньому містяться неповнота та суперечності щодо викладення фактичних обставин справи щодо події кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, а саме: не описано конкретних дій обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразились у зловживанні своїм службовим становищем, незрозумілий розподіл протиправних дій між ним та ОСОБА_8 , яка в обвинувальному акті фактично зазначена, як співучасник кримінального правопорушення, а в реєстрі матеріалів досудового розслідування вказана як свідок. Крім цього, як вбачається із постанови прокурора від 24 вересня 2020 року матеріали досудового розслідування щодо вчинення протиправних дій посадовими особами ПП «Стандарт-ІФ» виділено в інше кримінальне провадження.
Також в обвинувальному акті не розкрито зміст такої кваліфікуючої ознаки, як повторність вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

Крім цього судом встановлено, що в порушення вимог п.9 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті не зазначено дату його складення, а саме: дата не містить в собі числа місяця жовтня 2020 року.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що викладене в обвинувальному акті формулювання обвинувачення за ч.4 ст.191 КК України є нечітким та неоднозначним, а це свідчить про неконкретність пред`явленого обвинувачення, що порушує право обвинуваченого на захист. В подальшому це позбавить суд належним чином роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 суть обвинувачення на виконання вимог ст.348 КПК України, та розглянути кримінальне провадження в його межах.
Що стосується викладених в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення за ч.1 ст.366 КК України, які на думку захисника ОСОБА_9 є такими, що не розкривають об`єктивну сторону цього кримінального правопорушення, то суд зазначає, що дані обставини підлягають з`ясуванню в ході судового розгляду , а їх оцінка буде дана судом відповідно до вимог ст.94 КПК України при прийнятті відповідного судового рішення.
Згідно вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, суд приходить до висновку про необхідність його повернення прокурору для усунення зазначених вище недоліків.

Керуючись ст.ст. 314- 315, 371- 372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_9 про повернення обвинувального акта прокурору задовольнити частково.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000009 від 13 березня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, повернути прокурору у зв`язку із його невідповідністю вимогам статті 291 КПК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1