Справа № 177/641/20
Провадження № 1-кп/177/114/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2020 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, кримінальне провадження, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000192 від 05.04.2020 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; який народився в с. Олександромар`ївка, Петрівського району Кіровоградської області, громадянин України, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину 2017 р.н., з професійно-технічною освітою, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 27.02.2013 Ірпінським районним судом Київської області, вирок якого змінений вироком Апеляційного суду Київської області від 25.12.2014, за ст..115 ч.2 п.4 КК України до 15 років позбавлення волі. 27.07.2016 року звільнився умовно достроково з не відбутим терміном 3 роки 3 дні;

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України

за участі:
прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
04.04.2020 у вечірній час доби в період часу приблизно з 21-00 до 22-00 ОСОБА_3 перебував біля дитячого майданчика розташованого поблизу будинку АДРЕСА_2 , разом з своєю дружиною ОСОБА_6 , свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також потерпілим ОСОБА_9 , де між ним та ОСОБА_9 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, сталася сварка, в ході якої у ОСОБА_3 винник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

В цей же день та час ОСОБА_3 , реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на спричинення ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, розуміючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у вигляді отримання останнім тілесних ушкоджень, знаходячись біля дитячого майданчика поблизу будинку №26 по вул. Софіївська, с. Шевченківське, Криворізького району, Дніпропетровської області, перебуваючи в положенні стоячи обличчям до потерпілого, умисно палицею, яку приготував заздалегідь та утримував в правій руці наніс ОСОБА_9 один удар в праву тім`яну область ділянки голови. Від отриманого удару потерпілий ОСОБА_9 не встояв на ногах та впав на землю.

Після чого, потерпілий ОСОБА_9 намагався підвестись з землі, однак, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень останньому наблизився до потерпілого та палицею, яку утримував в правій руці наніс ОСОБА_9 один удар в область голови, від чого останній втратив свідомість та знову впав на землю.

Вчинивши всі вказані дії ОСОБА_3 припинив наносити тілесні ушкодження потерплому ОСОБА_9 , а останній залишився лежати на землі.

В результаті протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми - забій м`яких тканин правої тім`яної області, синець навколо правого ока, осколковий перелом правої тім`яної та скроневої кісток, лінійний перелом кісток склепіння та основи черепа, епідуральна гематома, субдуральна гематома, субрахноідальні крововиливи, контузійні вогнища правої тім`яної частини, забій головного мозку, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. П.2.1.3. «б,в» «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 121 КК України, за ознаками

умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 провину у скоєнні злочину визнав повністю, розкаявся, не заперечував фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті щодо часу, місця, способу та мети вчинення ним злочину, та пояснив, що 04.04.2020 року в вечірній час він разом з дружиною та їхньою дитиною гуляли на дитячому майданчику в с. Шевченківському Криворізького району. Протягом деякого часу до майданчику підійшли ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 та останній після розпивання спиртних напоїв, почав чіплятися до його дружини. Через це в нього виникли неприязні відносини, на ґрунті яких він взяв дерев`яну палку та наніс нею удари в область голови потерпілого ОСОБА_9 . Від удару потерпілий впав та втратив свідомість, а він, ОСОБА_3 , припинив свої дії.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні також підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті щодо часу, місця та способу вчинення злочину. Вказав, що дійсно між ним та обвинуваченим виник конфлікт, через те, що останній вдарив його брата ОСОБА_8 .. Через неприязні відносини обвинувачений дерев`яною палицею наніс йому два удари в область голови, після чого він впав та втратив свідомість, отямився лише в лікарні, де деякий час знаходився в комі. Цивільний позов не заявив, покарання обвинуваченому просив призначити на розсуд суду.

Крім визнання вини обвинуваченим та підтвердження фактичних обставин справи потерпілим ОСОБА_9 , вина обвинуваченого в інкримінованому злочині підтверджується іншими дослідженими судом доказами.

Свідок ОСОБА_6 вказала, що вона є дружиною обвинуваченого та пояснила, що в квітні 2020 року точної дати не пам`ятає близько 21.00 години вони з чоловіком та їхньою малолітньою дитиною гуляли на дитячому майданчику. В цей час до майданчику спочатку підійшов ОСОБА_10 , який запропонував чоловіку розпити спиртні напої, потім через деякий час до них підійшов ОСОБА_11 та в подальшому ОСОБА_9 , які перебували в нетверезому стані. В ході розпивання спиртних напоїв між чоловіками виникла сварка то потасовка між ОСОБА_12 та ОСОБА_10 . ЇЇ чоловік, щоб уникнути конфлікту, відійшов, однак ОСОБА_11 звернувся до неї нецензурною лайкою, та на її крик повернувся ОСОБА_3 , який в руках тримав дерев`яну палку. Вказаною палкою ОСОБА_3 спочатку вдарив ОСОБА_8 , а потім ОСОБА_9 , від чого обидва впали. ОСОБА_9 втратив свідомість і вона помітили пляму крові біля його голови, коли той лежав на асфальті. Після того, як вони допомогли обом чоловікам добратися до під`їзду будинку, де проживав ОСОБА_12 , вони пішли.

Свідок ОСОБА_10 також в судовому засіданні підтвердив обставини спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень ОСОБА_9 у вказані іншими очевидцями час, дату та місце події. Вказав, що дійсно в ході сварки ОСОБА_3 дерев`яною палкою наніс удар ОСОБА_9 в праву частину голови, від якого потерпілий впав та втратив свідомість. До тями ОСОБА_13 в його присутності не приходив.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд за клопотанням учасників судового розгляду визнав недоцільним дослідження інших доказів по даному кримінальному провадженню щодо обставин здійснення обвинуваченим злочину, оскільки ці обставини ніким із учасників судового розгляду не оспорюються.

При цьому обвинувачений ОСОБА_3 , в присутності захисника, а також потерпілий, будучи присутнім в судовому засіданні 21.07.2020, суду пояснили, що розуміють зміст цих обставин та можливість позбавлення права оскаржити їх в апеляційному порядку, крім того у суду немає сумніву щодо добровільності позиції обвинуваченого та потерпілого.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які є належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, узгоджуються з поясненнями потерпілого та свідків, оцінюючи зібрані по справі докази, суд дійшов висновку щодо повного підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбачених ч.1 ст. 121 КК України за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.

Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 судом встановлено, що останній скоїв злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, вину визнав повністю, розкаявся в скоєному, раніше судимий за вчинення умисного злочину проти життя та здоров`я особи, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яке пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щиросердне каяття обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Приймаючи до уваги обставини справи, позицію потерпілого, який вирішення питання про призначене покарання залишив на розсуд суду, цивільного позову не заявив, суд вважає, що оскільки виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства неможливе, покарання обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією інкримінованої статті.

Суд приходить до висновку, що у відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження скоєння ним нових злочинів.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому з урахуванням положень ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів при проведенні судової трасологічної експертизи, оформленою висновком експерта від 28.05.2020 №19/104-17/1/937 в сумі 5230,40 грн.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.04.2020 обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляд тримання під вартою, який підлягає продовженню до набрання вироком законної сили.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ч.2 ст.373, ст.374, ст. 376, п.1 ч.2 ст. 395 КПК України суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання 30 квітня 2020 року.

Запобіжний захід, обраний раніше обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів при проведенні судової трасологічної експертизи №19/104-17/1/937 від 28.05.2020 року в сумі 5230 (п`ять тисяч двісті тридцять) грн. 40 коп.

Речові докази: фрагмент асфальту, поміщений в паперовий конверт, фрагменти гілок дерева №3, №4 та №2, які поміщено до сейф пакету експертної служби №3273573, які передано на зберігання до камери схову речових доказів Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили знищити. На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання ним копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її в суді, особам, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: