Дата документу 15.07.2020 Справа № 328/1413/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/880/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 328/1413/18
Категорія ст. ст. 307 ч.1, 307 ч.2 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, дистанційно в режимі відео конференції, матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Токмак Запорізької області, українця, громадянина України, який має середню-спеціальну освіту, не працює, не одруженого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307 КК України;

за участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 11 лютого 2020 року,

в с т а н о в и л а:

в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 не погоджується з винесеним вироком суду з мотивів його незаконності у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Зауважує, що суд першої інстанції безпідставно визнав ОСОБА_9 винним за епізодом від 22.03.2018 року за ч.1 ст.307 КК України як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин. Також, суд першої інстанції безпідставно кваліфікував дії ОСОБА_6 за епізодом від 11.04.2018 року за ч. 2 ст. 307 КК України за ознакою повторності вчинення незаконних придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин та призначив ОСОБА_10 реальну міру покарання у вигляді 6 років позбавлення волі що не відповідає принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Вважає, що сторона обвинувачення у ході судового розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 не надала суду належні та допустимі докази, які були здобуті під час підготовки та проведення заходів контролю за вчиненням злочину. Проведення оперативних закупок наркотичних засобів у ОСОБА_6 проводилося на підставі постанов про проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 22.02.2018 року та від 23.03.2018 року прокурора Токмацької місцевої прокуратури про проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі відносно ОСОБА_6 .

Дана постанова була винесена на підставі даних, що ОСОБА_6 систематично займається збутом особливо небезпечного наркотичного засобу амфетаміну на території м. Токмака. Однак, ні яких достовірних даних або джерело їх отримання, які б свідчили про те, що ОСОБА_6 збував кому-небудь та коли-небудь наркотичні засоби з боку обвинувачення суду надані не були.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР відносно ОСОБА_6 став лист начальника Василівського міжрайонного відділу УСБУ в Запорізькій області від 08.02.2018 року щодо наявної інформації про те, що мешканець м. Токмака ОСОБА_6 займається незаконним зберіганням та розповсюдженням наркотичних засобів.

На вказаний лист посилається суд, як на перший доказ вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень. Зауважує, що органи СБУ не мають компетенції щодо проведення оперативно-розшукових заходів щодо вказаної категорії справ.

Незважаючи на незаконність дій УСБУ вказаний лист УСБУ став підставою для внесення 13.02.2018 року відомостей до ЄРДР №0000035 за фактом можливого незаконного збуту ОСОБА_6 наркотичних засобів та використаний судом, як доказ провини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень. Тобто, провадження по справі було розпочате за відомостями, які здобуті незаконним шляхом.

Таким чином по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_6 відсутні докази того, що до оперативних закупок робітники поліції, прокурор володіли достатньою інформацією що, обвинувачений був торговцем наркотиків. Напроти, відповідно до наданих з боку обвинувачення письмових документів, у тому числі довідки інформаційного центру про судимості ОСОБА_11 , вбачається, що останній раніше не був судимий за незаконний обіг з наркотичними речовинами.

ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що на прохання свідка під псевдонімом ОСОБА_12 , який є його знайомим, 22.03.2018 року з грошима ОСОБА_12 в сумі 600 гривень ходив до місця «закладки», щоби придбати ОСОБА_12 амфетамін. Але на місці можливого знаходження наркотичних засобів їх не знайшов, а тому повернув ОСОБА_12 кошти.

11.04.2018 року також після неодноразових наполегливих та тривалих прохань ОСОБА_12 придбати йому амфетамін погодився на це, отримав від ОСОБА_12 грошові кошти та взяв в умовленому місці пакетик із амфетаміном, який передав ОСОБА_12 після чого, був затриманий. Вказані пояснення ОСОБА_6 є правдивими, викладені судом у вироку об`єктивно та відповідають фактичним обставинам справи. Висновок суду, про те що по справі отримані докази відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства, істотних порушень норм КПК, інших законів, Конституції України, які б могли вплинути на їх допустимість та належність, не встановлено, а тому суд кладе їх в основу вироку не відповідає матеріалам справи.

Що стосується епізоду 22.03.2018 року, то судом в частині доведеності провини ОСОБА_6 у вказаному кримінальному правопорушенні зазначені наступні докази: пояснення свідка ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та два протоколи огляду від 22.03.2018 року.

Що стосується пояснень залегендованого свідка ОСОБА_12 , вказує наступне.

В судовому засіданні вказаний свідок пояснив, що неодноразово придбавав в ОСОБА_6 амфетамін та ОСОБА_15 постійно телефонував йому та пропонував придбати амфетамін. Ці пояснення є неправдивими та не відповідають дійсності. Жодних доказів з цього приводу свідок суду не надав та вони не наведені у вироку суду.

Крім того, свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що він є особою, яка зловживає наркотичними засобами та є залежною від них. З огляду на вказані пояснення свідка є очевидним, що його пояснення мотиву звернення до поліції відносно ОСОБА_6 є надуманими, а його дії 22.03.2018 року та 11.04.2018 року є провокацією ОСОБА_6 на вчинення кримінального правопорушення пов`язаного із незаконним обігом наркотичних речовин.

Підтвердженням того, що відносно обвинуваченого ОСОБА_6 відбулась провокація злочину є відсутність відео`зйомки подій 22.03.2018 року, а саме передачі ОСОБА_6 свідку ОСОБА_16 наркотичних засобів.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 є понятими по справі, але жодних пояснень суду, щодо передачі ОСОБА_6 свідку ОСОБА_16 наркотичних речовин не надали, бо свідками тому не були, а весь час знаходились в кабінеті слідчого.

Так само протоколи огляду від 22.03.2018 року не містять жодної інформації щодо начебто передачі ОСОБА_6 свідку ОСОБА_16 22.03.2018 року наркотичних речовин. Вказані протоколи фіксують отримання свідком ОСОБА_16 грошей та через деякий час пред`явлення ним наркотичних засобів походження яких досудовим слідством фактично не встановлено.

Таким чином, суд, визнавши ОСОБА_6 винним за епізодом 22.03.2018 року, жодного доказу на підтвердження його злочинної діяльності у вироку не навів.

Як вже було зазначено ОСОБА_6 як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні винним себе не визнав та надав детальні пояснення щодо фактичних обставин справи. Так само захисником обвинуваченого в судовому засіданні були надані пояснення та докази щодо невинуватості ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях.

Крім іншого, судом не надана оцінка поясненням понятих ОСОБА_13 та ОСОБА_17 та свідка ОСОБА_12 та змісту протоколу від 22.03.2018 року щодо обставин 22.03.2018 року.

Так, свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_18 пояснили суду, що після отримання від працівників поліції грошей «свідок ОСОБА_12 вийшов з кабінету та повернувся орієнтовно через годину в кабінет відділу поліції, де вони на нього чекали».

Відповідно до протоколу від 22.03.2018 року в період часу з 14-13 до 14-48 години слідчим проводився огляд ОСОБА_16 , вручення йому коштів та його повернення «через деякий час». Через який саме час повернувся ОСОБА_16 та скільки тривала його відсутність судом не встановлено та у вироку не зазначено. Якщо зазначений в протоколі час - 35 хвилин це весь час проведення слідчої дії, то свідок ОСОБА_16 витратив близько 30 хвилин на придбання амфетаміну.

При цьому, свідок ОСОБА_16 повідомив суду, що ОСОБА_19 після отримання грошових коштів повернувся до нього з наркотичною речовиною через декілька хвилин. Повторно свідок повідомляє, що ОСОБА_19 повертався через 5-10 хвилин.

Зміст вказаних доказів свідчить про те, що свідок ОСОБА_12 витрачав на купівлю амфетаміну декілька хвилин. Разом з тим, вказаний свідок був відсутній в кабінеті слідчого від 30 хвилин до 1 години. Загально відомою є та обставина, що відділок поліції, де свідку ОСОБА_12 були вручені мічені купюри для купівлі у ОСОБА_9 наркотичних засобів знаходиться на відстані декількох хвилин від місця події 22.03.2018 року та 11.04.2018 року.

Вказані обставини свідчать про те, що свідок ОСОБА_12 22.03.2018 року придбав амфетамін не у ОСОБА_11 , а у невстановленої особи, яка знаходилась на значній відстані від відділку поліції в зв`язку з чим, свідок ОСОБА_12 був змушений витратити близько години, щоби її дістатись.

Підтвердженням вказаного факту є не тільки пояснення ОСОБА_20 з цього приводу, а також пояснення свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_14 , ОСОБА_22 , зміст протоколу від 22.03.2018 року щодо обставин 22.03.2018 року, а також відсутність відео фіксації начебто продажу ОСОБА_23 . ОСОБА_12 амфетаміну та вилучення у ОСОБА_20 мічених грошових коштів.

На вказані докази суд уваги не звернув та не надав їм належної оцінки, що потягло незаконне засудження ОСОБА_6 за кримінальні правопорушення, які він не вчиняв.

Що стосується епізоду 11.04.2018 року.

ОСОБА_6 не визнає себе винним у вчиненні вказаного правопорушення через провокацію його вчинення зі сторони органа досудового розслідування. Вказані дії по придбанню амфетеміна були вчинені через настійні прохання ОСОБА_22 , який був його старим знайомим, неодноразово йому дзвонив та дуже просив придбати йому амфетамін. Жодних корисливих мотивів ОСОБА_24 не мав, а погодився придбати для свідка ОСОБА_22 наркотичну речовину після наполегливих та тривалих прохань з його сторони.

З матеріалів провадження вбачається, що раніше ОСОБА_24 ніколи не притягувався до відповідальності за вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів. Інших відомостей, які б підтверджували здійснення ОСОБА_23 торгівлі наркотичними засобами матеріали кримінального провадження також не містять. У зв`язку з цим, просить ОСОБА_6 за висунутим обвинуваченням виправдати, а вирок суду відносно нього скасувати.

Оцінюючи докази обвинувачення суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги матеріали, які характеризують її підзахисного з позитивної сторони. При визначенні розміру та виду покарання суд не врахував дані про особу: має сім`ю, яка складається з матері, яка є особою похилого віку та потребує його допомоги, що підтверджується, довідкою про склад сім`ї, свідоцтвом про народження, характеристикою з місця проживання, пенсійним посвідченням; своїми діями ОСОБА_6 не спричинив жодної шкоди, знаходиться на обліку в Токмацькому центрі зайнятості; виключно позитивно характеризується за місцем проживання, що підтверджується характеристикою квартальної; добросовісно приймав участь у всіх слідчих діях, не ухилявся від слідства та суду, що підтверджується матеріалами справи та письмовими доказами. Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Крім того, судом не взято до уваги що ОСОБА_6 вчинив вказані дії через настійні прохання ОСОБА_22 , який був його старим знайомим, неодноразово йому дзвонив та дуже просив придбати йому амфетамін. Фактично він не займався продажем наркотичних засобів, а лиш допоміг ОСОБА_16 придбати амфетамін у сторонньої особи.

Злочин ним був вчинений вперше, він жалкує про скоєне та просить призначити йому покарання із іспитовим строком. ОСОБА_6 має двох неповнолітніх дітей - ця обставина жодним чином не знайшла свого відображення в оскаржуваному вироку.

Просить скасувати вирок суду відносно ОСОБА_6 та закрити кримінальне провадження.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарг; в судових дебатах: адвоката та обвинуваченого, у тому числі і в останньому слові, які просили апеляційну скаргу задовольнити, прокурора, який просив вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 11 лютого 2020 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.307 КК України, та призначено йому покарання за ч.1 ст.307 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі; за ч.2 ст.307 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна. Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дня фактичного затримання після набрання вироком законної сили. У відповідності до ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, на підставі протоколу затримання від 11.04.2018 з 11.04.2018 по 13.04.2018 (день ухвалення слідчим суддею про застосування домашнього арешту) включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирався. Стягнуто з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 1716 грн. В вироку вирішена доля речових доказів по справі.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, 22.03.2018 ОСОБА_6 , маючи умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання психотропних речовин з метою збуту, та збут психотропних речовин, з корисливих мотивів, у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, яку в подальшому незаконно зберігав при собі, з метою збуту.
Після чого, ОСОБА_6 , 22.03.2018, в період часу з 14 години 21 хвилин до 14 години 42 хвилини, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут психотропної речовини, з корисливих мотивів, знаходячись за магазином "Київстар", розташованим за адресою: Запорізька область, місто Токмак, вулиця Центральна, 32, в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, шляхом передачі з рук в руки, незаконно збув (продав) за 600 гривень особі, під псевдонімом ОСОБА_12 , пакет з кристалічною речовиною, яка, згідно з висновком експерта № 7-670 від 30.03.2018, має масу 0,198 г, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, маса якого в наданій речовині складає 0,085 г, відсотковий вміст метамфетаміну в перерахунку на основу склав 42,8 ваг%. МЕТАМФЕТАМІН, згідно з "Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів", затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 6 травня 2000 року, віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено ( Таблиця 2, Список №2).
Крім того, ОСОБА_6 , 11.04.2018 маючи умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання психотропних речовин з метою збуту, та збут психотропних речовин, з корисливих мотивів, діючи повторно, у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, яку в подальшому незаконно зберігав при собі, з метою збуту.
Після чого, ОСОБА_6 , 11.04.2018, в період часу з 11 години 46 хвилин до 12 години 23 хвилини, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут психотропної речовини, з корисливих мотивів, знаходячись за приміщенням магазину "Київстар", розташованим за адресою: Запорізька область, місто Токмак, вулиця Центральна, 32, в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, шляхом передачі з рук в руки, незаконно збув (продав) за 800 гривень особі, під псевдонімом ОСОБА_12 , полімерний крафт-пакет з порошкоподібною речовиною коричневого кольору яка, згідно з висновком експерта № 7-744 від 20.04.2018, має масу 0,0720 г, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, маса якого склала 0,0375 г (в перерахунку на основу). МЕТАМФЕТАМІН, згідно з "Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів", затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 6 травня 2000 року, віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено ( Таблиця 2, Список №2).

Колегія суддів вважає, що обвинувальний вирок відносно обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Згідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Перевіривши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні вироку, вищевказані вимоги закону не виконав, оскільки допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального судочинства, зокрема є, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна процедура.

Відповідно до вимог до ч.ч. 1-3 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно з п. 2.8 розділу II Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України № 69 від 17.08.2012 р., у разі виявлення безпосередньо прокурором, слідчим чи працівником іншого підрозділу незалежно від часу їх учинення, наявність осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, декілька кримінальних правопорушень відомості про них заносяться до Реєстру за кожним правопорушенням окремо.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 ,органами досудового розслідування зокрема обвинувачувався у тому, що 11.04.2018 маючи умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання психотропних речовин з метою збуту, та збут психотропних речовин, з корисливих мотивів, діючи повторно, у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, яку в подальшому незаконно зберігав при собі, з метою збуту.
Після чого, ОСОБА_6 , 11.04.2018, в період часу з 11 години 46 хвилин до 12 години 23 хвилини, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут психотропної речовини, з корисливих мотивів, знаходячись за приміщенням магазину "Київстар", розташованим за адресою: Запорізька область, місто Токмак, вулиця Центральна, 32, в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, шляхом передачі з рук в руки, незаконно збув (продав) за 800 гривень особі, під псевдонімом ОСОБА_12 , полімерний крафт-пакет з порошкоподібною речовиною коричневого кольору яка, згідно з висновком експерта № 7-744 від 20.04.2018, має масу 0,0720 г, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, маса якого склала 0,0375 г (в перерахунку на основу).

В реєстрі матеріалів досудового розслідування вказано про те, що 11.04.2018 року було повідомлення про початок досудового розслідування по кримінальному провадженні № 0000371 (т. 1 а.с. 6), між тим згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості щодо цього кримінального правопорушення (ст. 307 ч. 2 КК України), у вчиненні якого ОСОБА_6 обвинувачувався органами досудового розслідування, були внесені тільки о 19 години 19 хвилин 11.04.2018 року (т. 1 а.с. 84), тобто після проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки яка проходила у період 11.04.2018 з 11 години 46 хвилин до 12 години 23 хвилини.
Колегія суддів звертає увагу на те, що кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке проводилося 11.04.2018 року було зареєстровано в ЄРДР ще 13.02.2018 року за № 000035 (т. 1 а.с. 81), тобто по іншому кримінальному провадженню (ч. 1 ст. 307 КК України), що підтверджується, як постановою прокурора від 23.03.2018 року про проведення негласної слідчої (розшукової) дії, де вказаний реєстраційний номер 000035 (т. 1 а.с. 134-135), так і протоколом слідчого від 11.04.2018 року про результати контролю за вчиненням злочину (т. 1 а.с. 136-137).

Однак, внесення відомостей до ЄРДР 13.02.2018 року за № 000035 (т. 1 а.с. 81), по іншому кримінальному провадженню (ч. 1 ст. 307 КК України), ні яким чином не давало право слідчому або прокурору здійснювати досудове розслідування до внесення відомостей до реєстру по епізоду злочинної діяльності (ст. 307 ч. 2 КК України) останнього 11 квітня 2018 року, оскільки зазначені положення кримінального процесуального закону щодо обов`язкового внесення відомостей до ЄРДР щодо кожного правопорушення окремо, не були виконані ні слідчим, ні прокурором.
Враховуючи наведені вимоги законів та нормативних актів, колегія суддів вважає, що до обвинуваченого ОСОБА_6 була застосована неналежна правова процедура, оскільки відсутність вищевказаних процесуальних документів, позбавила суд першої інстанції можливості перевірити правові підстави для здійснення кримінального провадження відносно епізоду злочину від 11 квітня 2018 року, дотримання процесуальних прав підозрюваного та обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні цього кримінального правопорушення у межах висунутого обвинувачення, а тому наведене свідчить про істотне порушення кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
(Таку позицію займає і Верховний Суд постанова від 27.11.2019 року у справі № 724/ 1603/17).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 підлягає скасуванню, у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Виходячи з принципу безпосередності дослідження доказів (ст. 23 КПК України), апеляційний суд не вправі дати їм іншу оцінку, ніж ту, яку дав суд першої інстанції, якщо ці докази не було досліджено в ході апеляційного перегляду вироку. Враховуючи, що відповідно до вимог ст. ст. 22, 26 КПК України, апеляційний суд позбавлений процесуальних можливостей за власною ініціативою повторно досліджувати обставини чи докази, а правові підстави, передбачені ч. 3 ст. 404 КПК України, для повторного дослідження обставин чи доказів, по цьому кримінальному провадженню відсутні, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку апеляційний суд позбавлений процесуальних можливостей ухвалити рішення по суті кримінального провадження, згідно з апеляційною скаргою захисника.

Ст. 415 КПК України не передбачено призначення нового розгляду провадження після скасування вироку з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, але це, на думку колегії суддів не може бути перешкодою для призначення нового судового розгляду, оскільки відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, апеляційному суду надано право призначати новий розгляд у суді першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 скасуванню, а матеріали кримінального провадження направленню до того ж районного суду на новий розгляд в іншому складі суддів.

При новому розгляді необхідно врахувати викладене в ухвалі апеляційного суду, усунути вищевказані порушення закону, перевірити інші доводи апеляційної скарги захисника, всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини провадження, дати наявним у справі доказам належну оцінку, вирішивши питання про їх допустимість та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 11 лютого 2020 року відносно ОСОБА_6 скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суддів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді: