ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/4295/20
Провадження № 1-кп/362/591/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.08.2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши в судовому засіданні в залі суду в спрощеному провадженні кримінальне провадження №0001017 від 27.05.2020 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Василькова, Київської області, громадянина України, українця, не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
26.04.2020 року, ОСОБА_3 знаходився на кухні у свого знайомого ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 . Приблизно о 17 год. 00 хв. у приміщення зайшла сестра ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , яка також проживає за вищезазначеною адресою. Надалі, ОСОБА_6 залишила свій мобільний телефон марки «Samsung A10». чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , в кухні на холодильнику, де перебували ОСОБА_3 та ОСОБА_7 . Через декілька хвилин ОСОБА_6 та ОСОБА_8 покинули примі щення кухні, а мобільний телефон залишився на холодильнику.

В цей час у ОСОБА_3 , виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 забрав вищезазначений мобільний телефон, та покинув територію домоволодіння.

Через декілька днів, більш точної дати в ході досудового розслідування встановити не є можливим, ОСОБА_3 передав мобільний телефон, який належить ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , для його подальшої реалізації. Разом з тим, ОСОБА_10 , 26.05.2020 року добровільно видав мобільний телефон працівникам поліції.

Вищезазначеними протиправними діями ОСОБА_3 було завдано матеріальної шкоди ОСОБА_6 на суму 592 (п`ятсот дев`яносто дві гривні) 20 копійок

Дії ОСОБА_3 які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_11 не оспорював встановлені під час дізнання обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності за правилами спрощеного провадження. Судом шляхом дослідження відповідних заяв встановлено, що сторони, які обізнані із своїми правами, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції.
Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта письмові заяви ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_6 (а.с. 11-13).

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Враховуючи викладене, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

З урахуванням вказаного, вивчивши матеріали кримінального провадження, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_3 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначенихст. 65 КК України, суд при виборі покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинувачену встановлено, що раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, згідно характеристики за місцем проживання, характеризується як конфліктна особа, схильний до правопорушень, не одружений, маючого на утриманні неповнолітню дитину.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженими.

Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7«Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачена покаялася у вчиненому і характер її поведінки після вчинення кримінального правопорушення свідчить про це. Зокрема, вона повністю визнала вину, не оспорюючи фактичних обставин у справі, осудила свою поведінку.

Статтею 17Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

При обранні виду та міри покарання ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставин, і вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді громадських робіт, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Саме таке покарання, на думку суду, слугуватиме не тільки справедливою карою за вчинене кримінальне правопорушення, але й буде запобігати вчиненню ОСОБА_3 нових злочинів, внесе корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізує негативні настанови та змусить додержуватись положень закону про кримінальну відповідальність, позбавить можливості вчиняти нові злочини і буде необхідним для попередження нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

При цьому на підставі ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави витрати на проведення експертизи № 13-1/1128 від 04.06.2020 року в розмірі 490 грн. 35 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 107, 124, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого, ч. 1 ст. 185 КК України, за якою призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 80 (вісімдесят) годин за місцем фактичного проживання ( АДРЕСА_1 ).
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 490 гр. 35 коп.
Речовий доказ: мобільний телефон марки «Samsung A10» чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 - залишити потерпілій ОСОБА_6 .
Запобіжний захід відносно засудженого не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту отримання копії цього вироку.

На підставі ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_12