печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні начальника відділу нагляду за додержанням законів при провадженні оперативно-розшукової діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про накладення арешту,-

ВСТАНОВИВ:
до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні начальника відділу нагляду за додержанням законів при провадженні оперативно-розшукової діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження №0007327 від 31.07.2018.

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що ГСУ НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0007327 від 31.07.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Прокурор зазначив, що в ході досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на нерухоме майно засновника ТОВ « ОСОБА_4 » ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання слідчий, прокурор, адвокат не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Адвокат власника майна подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність та простила відмовити в задоволенні клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Положеннями ст.7 КПК України визначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема: змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, та диспозитивності.

Відповідно до ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З матеріалів клопотання вбачається, що ГСУ НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0007327 від 31.07.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ НП України ОСОБА_6 від 13.09.2019 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0007327 від 31.07.2018 нерухоме майно засновника ТОВ «КРОК Г.Т.» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: Житловий будинок, літ. Я4-2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 221, загальна площа (кв.м): 239,4, житлова площа (94), адреса: АДРЕСА_1 ; Нежиле приміщення, першого поверху літ. А-4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, загальна площа (кв.м): 136,7, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вулиця Жаботинський Леоніда, будинок 33, приміщення 1; Будівля відпочинку літ. Ч/2, реєстраційний номер 21, загальною площею (кв.м): 137, за адресою: АДРЕСА_1 ; Нежитлове приміщення, будівля магазину літ. А, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 01, загальна площа (кв.м): 135,5, адреса: АДРЕСА_2 ; Будівля інв. №1000158, реєстраційний номер 33907698, адреса: АДРЕСА_1 .

11.10.2019 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено клопотання старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні начальника відділу нагляду за додержанням законів при провадженні оперативно-розшукової діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0007327 від 31.07.2018.

25.02.2020 ухвалою Київського апеляційного суду скасовано ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.10.2019 та постановлено нову, якою призначено новий розгляд в суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як убачається із викладених прокурором у клопотанні відомостей, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0007327 здійснюється щодо обставин протиправних дій посадових осіб суб`єктів господарювання протягом 2016-2018 років. Разом з тим, згідно долучених до матеріалів клопотання відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, частина об`єктів нерухомого майна ОСОБА_5 , які визнані речовими доказами та на які накладено арешт, набуті ОСОБА_5 у період з 2011 по 2015 роки, тобто до настання подій (2016-2018), які є предметом досудового розслідування.

Крім того, надані прокурором слідчому судді матеріали не містять дані, які б з урахуванням відомостей, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні, давали розумні підстави вважати, що належне на праві власності для ОСОБА_5 нерухоме майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Дослідивши надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України, на думку слідчого судді, прокурором належним чином не обґрунтовано підстави у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, чи є розумним і співрозмірним обмеження права власності ОСОБА_5 на нерухоме майно завданням кримінального провадження, чи виправдовує такий ступінь втручання у його права і свободи потребам досудового розслідування та чи не порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні начальника відділу нагляду за додержанням законів при провадженні оперативно-розшукової діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про накладення арешту відмовити.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1