Справа № 351/1105/20
Провадження № 1-кп/351/118/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снятині кримінальне провадження №0000111 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Залуччя, Снятинського району, Івано-Франківської області та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, розлученого, непрацюючого, згідно ст. 89 КК України не судимий,

обвинуваченого за ч.3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у інше приміщення, за наступних обставин.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 14.05.2020р. приблизно о 03 год., маючи намір вчинити крадіжку із господарства ОСОБА_6 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , підійшов із сторони городу до даного господарства та переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, відчинив хвіртку і потрапив на територію господарства останнього.

Знаходячись на території господарства потерпілого, ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий мотив таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до підсобного приміщення, за допомогою цвяха відкрив навісний замок, на який зачинялись двері та проник у середину підсобного приміщення, звідки таємно викрав акумуляторний шуруповерт марки «Makita» вартістю 4122 (чотири тисячі сто двадцять дві) гривні, чим завдав ОСОБА_6 майнову шкоду на зазначену суму та покинув господарство ОСОБА_5 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому визнав та вказав, що потерпілий ОСОБА_6 являється його племінником. Оскільки він був сердитий на племінника, то вирішив викрасти акумуляторний шуруповерт у останнього. Для цього пішов до господарства ОСОБА_6 та відкрив двері у підсобне приміщення звідки викрав шуруповерт та переніс до свого місця проживання. На наступний день до нього приїхали працівники поліції, яким він зізнався у крадіжці та віддав викрадене майно. На даний час усвідомив неправомірність свого вчинку у якому щиро розкаюється, просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просив суд суворо не карати.

Відповідно до ст. 349 КПК України, суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин кримінального провадження, пересвідчився у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм про позбавлення права оскарження обставини, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку. Таким чином, суд визнав недоцільним дослідження доказів кримінального провадження щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечували учасники судового провадження.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненому повністю доведена, а його діяння слід кваліфікувати за ст. 185 ч.3 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у інше приміщення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, особу винного, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, а також враховує роз`яснення, які містяться у Постанові Пленуму ВСУ №7від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Статтею 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення за ст. 185 ч.3 КК України, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_5 , є тяжким злочином.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він згідно ст. 89 КК України не судимий, на обліку в психіатричному кабінеті не перебуває, знаходиться на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті, згідно характеристики виданої виконавчим комітетом Горішньозалучанської сільської ради, скарг на його поведінку не надходило.

В досудовій доповіді орган пробації зазначав, що вивченням особи обвинуваченого встановлено високу ймовірність вчинення повторного злочину, ризик його небезпеки для суспільства оцінюється як високий, а тому виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства не можливе та становить високу небезпеку для суспільства чи окремих осіб.

Суд вважає, що наведені пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обставин, що обтяжують покарання, щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків, думка потерпілого про обрання покарання обвинуваченому, з врахуванням особи обвинуваченого, дають підстави призначити ОСОБА_5 покарання у межах санкції ст. 185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі із звільненням на підставі ст.ст. 75,76 КК України від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків.

На думку суду таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину, особі винного та відповідатиме меті визначеній у ст. 50 КК України.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати у зв`язку із проведенням експертиз, які слід стягнути із обвинуваченого ОСОБА_5 .

Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік .

Відповідно до п.1,2 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Речові докази:

-шуруповерт марки «Makita», на який ухвалою слідчого судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 19.05.2020р. накладено арешт та який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 - скасувати та залишити у власності ОСОБА_6 , як власнику;

- навісний замок, що переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Снятинського ВП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області повернути ОСОБА_6 , як власнику ;
-оптичний диск із записом проведення огляду місця події, в господарстві де проживає ОСОБА_5 , у ході якого останній добровільно видав викрадений шуруповерт залишити при матеріалах вказаного кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1