03.02.2021
Ленінський районний суд м.Харкова
УХВАЛА
Іменем України
03 лютого 20210р.Справа №642/4010/20 Провадження 1-кп/642/263/21
Суд у складі: Головуючого судді Секретаря ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ;

За участі сторін: Прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Харків кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному правопорушенні за ч. 2 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м.Харкова перебуває обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В судові засідання 18.12.2020 року, свідок ОСОБА_7 , не з`явилася.

Прокурор вважає доцільним здійснити примусовий привід та продовжити строк перебування під вартою обвинуваченої відповідно до вимог ст.331 КПК України.

З урахуванням думки сторін, суд вважає наступне:

Відповідно до ст. 327 КПК України якщо в судове засідання не прибув за викликом свідок, суд призначає нове судове засідання і вживає заходів для його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід свідка.

Суд, оцінюючи в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватими, а також враховуючи те, що він обвинувачуються у злочині, вчиненому з корисливих мотивів, що свідчить про схильність обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень, та можливість в разі зміни запобіжного заходу переховуватися від суду, та вважає обґрунтованими доводи прокурора про існування ризиків, які стали підставою для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу.

Також, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Таким чином, суд вважає доцільним продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_6 та здійснити примісовий привід свідка

Керуючись ст.ст. 197, 331, 372, 392 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати привід свідка: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож. АДРЕСА_1 в судове засідання 11 березня 2021р. об 11.00год. в приміщення Ленінського районного суду м. Харкова.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжити на 60 днів обвинуваченому ОСОБА_6 до «24.00» год. 03 квітня 2021р. з триманням обвинуваченої в установі кримінально-виконавчої системи України.

Виконання ухвали в частині примусового приводу доручити Відділу №2, ХРУП №3, Головному управлінню Національної поліції в Харківській області.

Контроль за виконанням ухвали в частині приводу, покласти на Прокурора.

Копію ухвали направити до установи кримінально-виконавчої системи України для виконання та Відділу №2, ХРУП №3, Головному управлінню Національної поліції в Харківській області.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Харківського Апеляційного суду, протягом 7ми днів.

Повний текст рішення оголошено 03.02.2021 о 16.00

Головуючий суддя: ОСОБА_1