ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/4996/20
Провадження № 1-кп/210/303/21

"19" січня 2021 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, кримінальне провадження №0001301, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, працюючого монтером колії кар`єру гірничої дільниці №10 з укладки та переукладки залізничної колії в кар`єрі рудоуправління АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

20 липня 2020 року, приблизно об 11 годині 50 хвилин, водій ОСОБА_4 , в порушення вимог п.2.1(а) Правил дорожнього руху України, де зазначено: «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії», не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом, керуючи технічно справним автомобілем «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул. Тбіліської, яка є дорогою з одностороннім рухом, та позначена дорожнім знаком 5.5 ПДР України, з боку вул. Каховської в напрямку вул. Ціолковського в Металургійному районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, при цьому в порушенні п.2.9(а) Правил дорожнього руху України, де зазначено: «Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», перебував в стані наркотичного сп`яніння, зупинився біля буд.№17 по вул. Тбіліській.

В цей час позаду автомобілю «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зупинився біля буд.№17 по вул. Тбіліській в Металургійному районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з ліва на право по ходу руху вказаного автомобілю, проїзну частину перетинав з возиком у руках, в невстановленому для цього місці, пішохід ОСОБА_7 .

Водій ОСОБА_4 , відновивши рух керованого ним автомобілю «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , почав рухатися заднім ходом зі сторони вул. Ціолковського в напрямку вул. Каховської в Металургійному районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, при цьому він повинен був діяти відповідно до п.п.1.5; 2.3(б); 10.1; 10.9 Правил дорожнього руху України.

Однак, водій ОСОБА_4 діючи зі злочинною недбалістю, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, почав рухатися заднім ходом, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, та не звернувся за допомогою до інших осіб, чим порушив вимоги п.п.1.5; 2.3(б); 10.1; 10.9 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

- «1.5 ... бездіяльність учасників дорожнього руху ... не повинні ... загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- «2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну,...»;

- «10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.»;

- «10.9 Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб».

В результаті порушення вказаних правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною умовою для запобігання події, водій ОСОБА_4 керуючи автомобілем «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в ході руху заднім ходом допустив наїзд задньою частиною керованого ним автомобілю на пішохода ОСОБА_7 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: саден верхніх та нижніх кінцівок, закритий 2-ї кісточковий перелом лівої гомілки зі зміщенням та підвивихом ступні до зовні, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесним ушкодженням за ознакою тривалого розладу здоров`я, більше 21 доби.

Між порушенням водієм ОСОБА_4 вимог п.10.9 Правил дорожнього руху України та настанням наслідків - заподіяння тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості потерпілому ОСОБА_7 є прямий причинний зв`язок.

Своїми необережними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 ч.1 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому звинуваченні визнав у повному обсязі та розповів про фактичні обставини справи, зазначивши дату, час, спосіб та наслідки вчинення вказаного злочину, що відповідає викладеним в обвинувальному акті обставинам. Свої дії пояснив необережністю та неуважністю, щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_7 при розгляді справи присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Зазначив про відсутність будь-яких заяв та клопотань, матеріальні та моральні збитки йому зі сторони обвинуваченого на даний час відшкодовано, він продовжує проходити лікування, та обвинувачений зобов`язався йому допомагати. Просив суд суворо обвинуваченого не карати. Право на пред`явлення позову потерпілому роз`яснено, а тому, вислухавши думку учасників процесу, суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі потерпілого ОСОБА_7 .

Враховуючи те, що сторони кримінального провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються речових доказів, витрат на проведення експертиз, та які характеризують обвинуваченого.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_4 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст.286 ч.1 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення, запобігання скоєнню нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Керуючись вимогами ст.65 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує, що він вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, від вчинення котрого є потерпілий, збитки відносно котрого обвинуваченим відшкодовано, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував та не перебуває, в силу положень ст.89 КК України вважається таким, що раніше не судимий, має середньо-спеціальну освіту, розлучений, працює монтером колії кар`єру гірничої дільниці №10 з укладки та переукладки залізничної колії в кар`єрі рудоуправління АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , характеризується позитивно.

Згідно досудової доповіді, складеної Центрально-Міським РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, орган пробації дійшов висновку, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, обвинувачений ОСОБА_4 може бути виправлений без ізоляції від суспільства.

Пом`якшуючими покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставинами, згідно ст.66 КК України, суд визнає добровільне відшкодування завданого збитку, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

До обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_4 обставин, згідно ст.67 КК України, суд відносить вчинення кримінального правопорушення у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

На підставі викладеного, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ст.286 ч.1 КК України, у вигляді обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами, та на підставі ст.75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд вважає за необхідне виконувати самостійно.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за правилами ст.69 КК України, суд не вбачає.

Суд, керуючись ст.ст.50, 65 КК України вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню скоєнню нових кримінальних правопорушень.

Майнові збитки відносно потерпілого ОСОБА_7 внаслідок вчинення кримінального правопорушення органом досудового розслідування не встановлено. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, право потерпілому на пред`явлення позову роз`яснено.

Відповідно до вимог ст.118 ч.3 КПК України витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до ст.122 ч.2 КПК України, залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

У відповідності з вимогами ст.124 ч.2, ст.374 ч.4 п.2 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, з обвинуваченого ОСОБА_4 в порядку ст.124 ч.2 КПК України, на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експерта для проведення: інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану ТЗ» №19/104-17/1/4/260 від 14 серпня 2020 року у розмірі 1961,40 гривня; інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди» №19/104-17/1/4/268 від 14 серпня 2020 року у розмірі 1307,60 гривень, а всього 3269,00 гривень.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження не обирався, а тому питання про його дію суд не вирішує.

Крім того, відповідно до положень ст.174 ч.4 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2020 року, було накладено арешт на автомобіль «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить громадянину іншої держави, який проживає поза межами держави.

Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання не пов`язаного з конфіскацією майна та незастосування спеціальної конфіскації, вказаний арешт підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.174, 368, 370, 371, 374-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 01 (одного) року обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 02 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням строком на 01 (один) рік, зобов`язавши його на підставі ст.76 ч.1 п.п.1, 2 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та згідно зі ст.76 ч.3 п.2 КК України, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 02 (два) роки, виконувати самостійно.

Речовий доказ перерахований на арк. крим. пров.№20, а саме автомобіль «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , котрий згідно розписки від 08 серпня 2020 року передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , залишити у останнього.

Скасувати арешт майна, накладений в рамках кримінального провадження №0001301 від 21 липня 2020 року, а саме автомобіль «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить громадянину іншої держави, який проживає поза межами держави, відповідно до ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2020 року.

Судові витрати у кримінальному провадженні за проведення: інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану ТЗ» №19/104-17/1/4/260 від 14 серпня 2020 року у розмірі 1961,40 гривня; інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди» №19/104-17/1/4/268 від 14 серпня 2020 року у розмірі 1307,60 гривень, а всього 3269,00 гривень, на підставі ст.124 ч.2 КПК України, стягнути із засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави.

Матеріали кримінального провадження за №0001301 від 21 липня 2020 року, в одному томі, залишити при обвинувальному акті, справа №210/4996/20, провадження №1-кп/210/303/21.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1