Справа № 392/1429/14-к
Провадження № 1-кп/392/1/21

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2021 року Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі:

Головуючоїсудді ОСОБА_1

з участю: прокурора ОСОБА_2

потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

захисника-адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

при секретарі ОСОБА_8

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мала Виска кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000188 від 22.04.2013 року за обвинуваченням ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, працюючого ТОВ ВКК "АРІЯ", одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2018 року народження, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_7 скоїв порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого. За наступних обставин.

21.04.2013 року близько 21 год. 40 хв. ОСОБА_9 , керуючи мопедом «Дельта», без реєстраційного номеру, рухаючись на 681 км.+160 м. автодороги Стрій-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка, зі сторони с. Велика Виска в напрямку м. Кіровоград, на території Маловисківського району, Кіровоградської області, в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, відповідно до якого: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, при виконанні маневру повороту ліворуч, з метою з`їзду на польову дорогу, не надав перевагу у русі автомобілю ВАЗ-21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керування ОСОБА_10 , який рухався у зустрічному напрямку, та допустив з ним зіткнення. У результаті зіткнення мопеду «Дельта» та автомобіля ВАЗ-21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_9 згідно висновку комплексної судової транспортно-трасологічної та судово-медичної експертизи №44 від 10.06.2014 отримав тілесні ушкодження у вигляді: садна передньої поверхні мошонки з переходом на корінь статевого члена, садна в нижній третині лівого стегна по передньо-внутрішній поверхні, множинних саден в області суглобових поверхонь проксимальних фаланг кистей рук, саден голови, верхніх кінцівок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Після зіткнення мопеду «Дельта» та автомобіля ВАЗ-21093, реєстраиійний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_9 впав на проїзну частину, де перебував у горизонтальному нерухомому положенні біля 8-9 хв. У цей час, ОСОБА_11 , з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, вистави знак аварійної зупинки по напрямку на с. Велика Виска, а сам повернувся у зворотному напрямку та вживав заходи для збереження слідів пригоди і організував об`їзд місця пригоди проїздившими повз транспортними засобами.

Під час зазначених заходів, на проїзній частині дороги, по напрямку на м. Кіровоград, зупинились декілька невстановлених в ході досудового розслідування легкових автомобілів, котрі включили аварійну сигналізацію, та один з автомобілів світлом фар освітлював місце події, та сигналізував зустрічним транспортним засобам про виниклу небезпеку для руху.

У свою чергу ОСОБА_7 , керуючи автомобілем ВАЗ-2121, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на правах власності ТОВ «ЕСУ», рухаючись на 681 км. автодороги Стрій-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка, зі сторони м. Кіровоград в напрямку с. Велика Виска, на території Маловисківського району, Кіровоградської області, грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б, д), 12.2, 19.3 Правил дорожнього руху України, згідно яких: п.1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3. Для забезпечення безпеки руху водій повинен; б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п.12.2. У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги; п. 19.3. У разі погіршення видимості у напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а у разі засліплення - увімкнути аварійну світлову сигналізацію і, не змінюючи смуги руху, зупинитися. Відновлення руху дозволяється лише після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення, при цьому проявив власну необережність та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху та ігноруючи наявне попереду скупчення транспортних засобів з включеною аварійною сигналізацією, що в свою чергу попереджало про наявну перешкоду для руху, відчуваючи погіршенні видимості у напрямку руху та будучи засліпленим світлом фар зустрічного транспортного засобу, не вірно відреагував на зміну дорожньої обстановки та продовжуючи рух не вибрав безпечну швидкість і не вжив заходів для її зменшення, аж до повної зупинки, у результаті чого допустив наїзд на ОСОБА_9 , котрий лежав на проїзній частині.

Внаслідок наїзду на лежачого на проїзній частині ОСОБА_9 , останній отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми (рана тім`яної області голови, садна голови, виражені крововиливи у м`які тканини апоневрозу, обширний фрагментарно-осколковий перелом кісток склепіння та основи черепа, обширний крововилив під м`які мозкові оболонки великих півкуль головного мозку, мозочка, крововилив у довгастий мозок, забій речовини головного мозку); закритої тупої травми грудної клітини з множинними переломами ребер, повного поперечного перелому тіла ключиці, повного поперечного закритого перелому середньої третини правого плеча, рваної рани лівого стегна; повного поперечного відкритого осколкового перелому верхньої третини лівого стегна, рваної рани лівої гомілки, відкритого осколкового перелому кісток верхньої третини лівої гомілки (малогомілкової і великогомілкової); множинних саден нижніх кінцівок, які згідно висновку комплексної судової транспортно-трасологічної та судово-медичної експертизи №44 від 10.06.2014 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення, а в даному випадку призвели до смерті ОСОБА_9 і знаходяться в прямому причинному зв`язку з отриманими в результаті переїзду автомобілем через тіло лежачого на проїзній частині потерпілого, тілесними ушкодженнями.

Обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого визнав частково. Показав, що визнає факт наїзду на потерпілого, однак не погоджується з тим, що його вбив. Крім того, показав, що 21.04.2013 року перебував вдома коли йому зателефонував диспечер з м. Києва і повідомив, що бачить аварію, тому необхідно по роботі приїхати в м. Новоархангельськ, він працює техніком на ТОВ ЕСУ. На службовому автомобілі Нива ВАЗ 2121 він заїхав забрати ОСОБА_12 і разом направилися до м. Новоархангельськ. Рухаючись по а/д Стрій-Кіровоград, побачили світло біля села Велика Виска. Моргнув дальним світлом фар, щоб той водій переключив, чи вимкнув дальнє світло фар його автомобіля і поїхав, перешкод для руху не було. Але автомобіль той, що знаходився на узбіччі почав моргати фарами і тому він увімкнув ближнє світло фар, скинув швидкість руху і відчув, що щось переїхав, зупинився. До них підбігли двоє чоловіків і вони підійшли до потерпілого, ніякої медичний допомоги він не надавав на місці потерпілому. Відразу підїхала карета швидкої допомоги, поліція і відразу почали все оформляти. Але його більше як пів року не викликали до поліції, не відбирали пояснень, він не мав жодного статусу в даній справі, лише 20.06.2014 року вручили підозру. На якій відстані від нього знаходився автомобіль, що йому моргав, він не знає. Тобто, сказати яку відстань він проїхав до місця події, з того моменту як побачив автомобіль, що знаходився на узбіччі дороги по зустрічній смузі руху, з увімненим дальнім світлом фар, він не може. Йому повідомили, що він переїхав людину. Однак, жодного знаку аварійної зупинки попереду потерпілого не було. Лише потім він побачив знак аварійної зупинки який було розміщено за потерпілим в напрямку руху транспортних засобів по смузі з міста Кіровоград в с. Велика Виска. Якби попереду на смузі його руху було виставлено знак аварійної зупинки, він би застосував екстренне гальмування. Автомобіль, що знаходився на узбіччі зустрічної смуги руху, знаходився навпроти тіла потерпілого. Коли вони вийшли з свого автомобіля, водій відразу сів до свого авто і залишив місце ДТП. При цьому він бачив як від того автомобіля відходив ОСОБА_13 .. Потерпілий знаходився перпендикулярно проїзній частині, ногами до правого узбіччя, а головою до середини проїзної частини. Він допустив наїзд на потерпілого по ногах останнього. Тому його автомобіль мав пошкодження у вигляді протитуманних фар та трохи пошкоджено номерний знак, нижню частину автомобіля він не оглядав. Автомобіль на наступний день було вилучено працівниками поліції. Коли йому моргала зустрічна машина, він продовжував рух, так як добре бачив куди він їде, але людину він не бачив, рухався зі швидкістю близько 90 км/год. Дорогу бачив. В посвідченні водія відкриті категорії А, Б і С, декілька разів притягався до адміністративної відповідальності. Спочатку їхав з увімкненним дальнім світлом фар, щоб той автомобіль перемкнув дальнє світло своїх фар але він не відреагував, тому він продовжив рух з увімкненим дальнім світлом фар, а коли той автомобіль почав моргати, тобто увімкне дальнє, ближнє світло фар, то він переключився. Зустрічний автомобіль його не засліплював, у нього хороший зір, і автомобіль знаходився на узбіччі зустрічної смуги, тому не створював для нього перешкоду чи небезпеку для його руху, погода була нормальна, автомобіль мав технічно справний стан, його фізичний стан добрий, перед виїздом він відпочив. На полосі його руху не було ніяких знаків аварійної зупинки, ніхто не махав руками, не попереджував про те, що сталося і не увімкнув аварійно-світлову сигналізацію.

Потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні показала, що їй зателефонував представник влади та повідомив, що помер її брат. Вона приїхала на місце пригоди і слідчий повідомив про обставини ДТП. Вона дізналася, що брат їхав в напрямку м. Кіровограда, а ОСОБА_14 з міста і відбулося зіткнення, в той момент коли її брат повертав ліворуч. ОСОБА_14 намагався виставити знаки аварійної зупинки. Також брат ОСОБА_15 повідомив, що після пригоди, її брат залишався живим і намагався підвестися, однак його смерть настала по вині ОСОБА_16 . У той день вони були на городі, брат спиртне не вживав. Коли вона прибула на місце ДТП то побачила, що транспортний засіб ОСОБА_14 стояв на узбіччі в напрямку руху з міста Кіровограда на м. Малу Виску, і в тому ж напрямку знаходився і автомобіль ОСОБА_16 .

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що їй про те, що сталося повідомила донька. Слідчий їй повідомив, що ОСОБА_14 їхав з міста Кіровограда, побачив, що на нього рухається мотоцикл і він звернув в сторону, але син його вдарив у бік, на транспорті лише пошкоджено колесо, яке зігнуте. ОСОБА_17 впав на сторону. Потім проїхало ще декілька автомобілей і ОСОБА_18 його переїхав. У сина все переломано, кров лише з голови вийшла. Саме слідчий їй повідомив хто переїхав її сина. ОСОБА_19 до того часу не знала, розмовляла лише з його братом. ОСОБА_14 і встановлював після пригоди аварійні знаки, хотів допомогти ОСОБА_20 і тільки встиг відскочити, а то ОСОБА_18 і його б переїхав.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні показав, що він їхав в автомобілі разом з ОСОБА_22 в напрямку м. Мала Виска, побачили транспортний засіб який стояв на узбіччі та постійно моргав фарами. Під`їхавши побачили, що лежить людина. Попереду мопеду стояв знак аварійної зупинки, а не попереду людини, той автомобіль, що моргав, відразу поїхав з місця ДТП. Його той автомобіль, що моргав фарами, засліпив. Відразу як побачили автомобіль, то ОСОБА_18 зменшив швидкість, яка була відстань до того авто сказати не може. Обвинувачений ОСОБА_18 автомобіль не зупинив, а лише зменшив швидкість руху. Коли вони проїхали повз світла фар, що моргали, відразу лежала людина. Знак аварійної зупинки стояв в попутному напрямку руху на м. Кіровоград, а не попереду людини. Коли вони рухалися була темна пора доби, погода суха без опадів, дорожню розмітку було добре видно. Спочатку той автомобіль їх засліпив, а під час того як вони до нього наближалися, автомобіль почав швидше моргати. ОСОБА_18 увімкнув дальнє світло фар, щоб водій того автомобіля вимкнув своє дальнє світло фар. На той момент той автомобіль не створював небезпеку для їх руху, лише порівнявшись з ним, вони зрозуміли де авто стояло. Після зупинки вони побачили, що мопед лежав за потерпілим, тобто спочатку потерпілий, потім мопед. Знак аварійної зупинки був за потерпілим повернутий для учасників дорожнього руху, які рухалися в напрямку з м. Мала виска, а не з міста Кіровограда. Підійшов до потерпілого почали запитувати у людей чому вони не виставили знак аварійної зупинки і з`ясували, що у них лише один був знак. Потім ОСОБА_18 дістав свій знак аварійної зупинки і поставив його. До свого кабінету його викликав слідчий та повідомив, що немає потреби виїздити на місце ДТП, оскільки все видно на відеореєстраторі. Його запитували, що і як було, при цьому понятих не було. Чому було проведено слідчий експеримент за його участі не знає. На місці ДТП було двоє хлопців, один з них ОСОБА_13 .. Слідчий йому повідомив, що проводити слідчий експеримент не потрібно на місці пригоди, так як є запис з відеореєстратора. Тому він підпис поставив, що немає необхідності проводити слідчий експеримент. На місці ДТП медичну допомогу не надавав. Щоб хтось сигналізував, махав і попереджав, він не бачив. Їх автомобіль зупинився на відстані 10 метрів від потерпілого. Чи сліпило ОСОБА_23 те авто, що знаходилося на узбіччі він не знає, у нього не запитував, а ОСОБА_18 про те нічого не говорив. Лише коли вони порівнялися з тим автомобілем, що стояв на узбіччі, то побачили людину на проїзній частині.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що він рухався з м. Кіровограда в с. Оникієво, на зустріч йому щось рухалося з однією фарою, наблизившись, відчув удар. Потім він підбіг до чоловіка, який почав ворушитися. Повз них проїхало авто і він попросив викликати швидку допомогу і поліцію, а сам зателефонував до свого брата, особисто не телефонував до швидкої та поліцію тому, що телефон мав розрядитися. Потім він побіг поставив знак зі сторони с. Велика Виска так як наближалися транспортні засоби, потім забрав знак і поставив в іншу сторону. Коли повз проїжали машини дивився щоб вони не зацепили потерпілого. Зі сторони міста Кіровоград наближалося авто, він їм почав махати светром, вони пролетіли повз нього, він ледве встиг відскочити в сторону. Коли приїхала карета швидкої допомоги, поставили автомобіль поперек дороги і створила безпеку для руху. Підійшли і побачили, що чоловік мертвий. Після зіткнення його автомобіля з мопедом потерпілого, його авто злетіло в кювет на відстань близько 5-6 метрів від краю дороги. Мопед потерпілого знаходився позаду його автомобіля, посередині дороги, всієї проїзної частини. Потерпілий лежав блище до середини дороги по його смузі руху, ногами до узбіччя, а головою до роздільної смуги. Зіткнення відбулося на його смузі руху. Після зіткнення він зателефонував до свого брата, дістав знак аварійної зупинки і поставив його зі сторони с. Велика Виска, оскільки звідти наближалися автомобілі. Зупинився мікроавтобус і він попросив викликати швидку допомогу та поліцію. Попутних транспортних засобів проїхало близько 4, до приїзду автомобіля обвинуваченого. Другий знак аварійної зупинки поставили після того як здійснили наїзд на потерпілого. Він намагався попередили учасників руху, махав руками та светром який зняв, аварійно-світлова сигналізація не працювала і його авто знаходилося в кюветі нижче рівня дороги. Під час огляду місця події були запрошені поняті, гальмівний шлях автомобіля обвинуваченого встановлено не було так як його не було. Коли він підійшов до автомобіля Нива, то обвинувачений йому сказав, що вони не бачили потерпілого так як їх засліпило. Вони проїхали зі швидкістю більше 80-90 км/год. Після зіткнення його автомобіля з мопедом потерпілого, на ньому ніяких травм не бачив, лише його мопед був трохи пошкоджений. Потерпілий подавав ознаки життя, тому він його не підіймав та і не намагався, адже не знав які він отримав травми, жодних уламків біля нього не було, крові теж. Потерпілий знаходився від нього на відстані 15-20 метрів, в той час як він махав і намагався зупинити автомобіль. Він ледве встиг відскочити, оскільки обвинувачений рухався на великій швидкості, зупинилось авто після переїзду потерпілого на відстані близько 130 метрів. Коли він підбіг до автомобіля обвинуваченого, то він йому повідомив, що машина засліпила і він не бачив. Потім вони разом підійшли до тіла потерпілого, кров було видно із під голови, попереду лежали мізки, про те, що потерпілий мертвий повідомила лікар швидкої. На місце ДТП поки приїхав його брат з с. Оникієво, то підїхав його друг ОСОБА_24 , який зїхав на узбіччя. Ніякого автомобіля, що засліплювало не бачив, жодного автомобіля марки Мітцубісі не бачив. Коли ОСОБА_18 здійснив наїзд на тіло потерпілого брат ще не приїхав. З ним було проведено відтворення подій ДТП. Його брат приїхав на місце пригоди на автомобілі Пежо, а ОСОБА_25 на ОСОБА_26 .

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні показав, що він направлявся з с. Велика Виска до м. Кіровограда, по дорозі йому моргнуло авто, що рухалося на зустріч та водій повідомив, що там далі сталося ДТП. Тому, він відкрив вікно і продовжив повільно рухатися по обочині, потім почув як його гукнули, щоб він надав знак аварійної зупинки. Коли він підїхав на місце ДТП то на місці ніяких транспортних засобів не бачив, а лише бачив як наближався автомобіль Нива. Від місця його зупинки до того місця де лежав потерпілий було приблизно 10 метрів. Момент коли проїхав автомобіль Нива він бачив, швидкість була приблизно 80-90 км/год, автомобіль Нива зупинився на відстані 100 і більше метрів від потерпілого. Це сталося о 22 годині. Автомобіль ОСОБА_28 на той момент знаходився на узбіччі з правої сторони, якщо рухатися з міста Кіровограда в напрямку с. Велика Виска, аварійна сигналізація не працювала. Автомобіль Ниву він побачив після того як він переїхав потерпілого який знаходився в лежачому положенні на спині, на смузі зустрічного руху, мопед потерпілого знаходився на роздільній смузі. Коли він наближався до місця ДТП то бачив, що позаду нього рухається якийсь автомобіль. Щоб ОСОБА_29 намагався попередити автомобіль який наближався до потерпілого по смузі руху на якій останній знаходився, він не бачив. Знак аварійної зупинки було поставлено на смузі руху з с. Велика Виска, а потім, після події, що сталася, ОСОБА_29 поставив його зі сторони руху з м. Кіровоград. Сам звук наїзду чув, в той момент доставав з багажнику знак аварійної зупинки.

Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні показав, що ним було проведено слідчий експеримент за участі обвинуваченого ОСОБА_16 .. Останній самостійно розташував зустрічне авто по відношенню до проїзної частини і потерпілого, потерпілий лежав на відстані 3,10 метра від передніх колес автомобіля. Світло використовував автомобіль ВАЗ з простими лампами не ксеноновими, на зустрічне авто встановили ксенонові лампи. На даній ділянці дороги, де було проведено слідчий експеримент була дорожня розмітка, а також були проведені дорожні ремонтні роботи. Зі слів обвинуваченого, потерпілий знаходився на правому боці, рука була закинута за голову, статіста так і розмістили. Транспортні засоби було розміщенно згідно схеми ДТП. ОСОБА_18 розмістив лише зустрічне авто, так як воно не було зафіксоване на схемі і тіло, до моменту наїзду. ОСОБА_18 розмістив на якому боку, в якому положенні знаходився потерпілий. Під час слідчого експерименту ОСОБА_18 в автомобілі не знаходився, видимість проїзної частини визначили поняті. Видимість дороги, перед роз`їздом автомобіля ОСОБА_31 та зустрічним автомобілем, це були останні секунди, швидкість приблизно 80 км/год. Видимість до потерпілого становила 16 метрів, дану відстань встановили поняті. Понятим ставилося питання засвітлення фар, але під час слідчого експерименту мали визначити видимість проїзної частини. Поняті вказували, що погіршується видимість проїзної частини. Матеріали кримінального провадження малися у розпорядженні для виставлення об`єктів під час слідчого експерименту. Під час слідчого експерименту було дотримано всі вимоги ст.ст. 166, 181 КПК України, не дивлячись на те, що камера вимикалася і слідчий експеримент не було до кінця зафіксовано, було складено протокол. Жодних зауважень не було, всім було роз`яснено права, зачитано протокол, всі вимоги дотримано. Манекен не було використано, оскільки він має іншу вагу.

В судовому засіданні експертами було надано роз`яснення щодо висновків експертиз, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження.

Експерт ОСОБА_32 показав у судовому засіданні, що під час проведення транспортно-трасологічної експертизи було досліджено всі надані транспортні засоби. Ставилося питання щодо слідової інформації, щодо розташування транспортних засобів, відповідь було надано по факту ДТП. Так як на схемі відсутня слідова інформація то надано висновок щодо схеми ДТП. Питання щодо контактування автомобіля ВАЗ 21023 з мопедом, все вказано у висновку експерта. Оскільки, не було надано матеріали кримінального провадження, ним не було надано відповіді на всі поставлені питання. Транспортний засіб Нива на дослідження надано не було, лише автомобіль ВАЗ і мопед. До його повноважень не входить імунологічне дослідження, під час виявлення на транспортному засобі слідів крові, тому ним було зафіксовано лише механічні пошкодження.

Експерт ОСОБА_33 роз`яснила, що приймала участь під час огляду місця події. Потерпілий був одягнений в синтетичну жилетку темного кольору, яка злівої сторони була пошкоджена, малися розриви, і батнік, на штанах джинсах теж були розриви. Все описано в протоколі огляду. Чи були на жилетці сліди шин, не пам`ятає. Чи були сліди волочіння чи переміщення тіла, не пам`ятає, все, що було виявлено було зазначено в протоколі. Місце події оглядалося експертами, на скільки можливо було все побачити, за допомогою ламп, адже було темно, рухалися автомобілі. Під час огляду характерних ушкоджень тіла, голови та обличчя потерпілого, для переїзду автомобілем, не було виявлено, рана в області затилку, Ознаки переїзду колесом автомобіля через голову виявлено не було. Були ссадна та переломи кінцівок. Як дані ушкодження було отримано, сказати не може, не пам`ятає. В області ребра була рана і перелом гомілки. На місці, окрім неї, був слідчий, представники Маловисківського райвідділу, дорожні інспектора. Вона оглядала тіло і автомобіль Нива, який знаходився від тіла на відстані близько 30 метрів. Оглядали днище автомобіля за допомогю лампи, люмінесцентної лампи не було. На піддоні передньої частини автомобіля ніяких слідів крові не бачила, оглядали днище автомобіля, крові виялено не було. Тіло потерпілого знаходилося по відношенню до напрямку руху автомобіля, перпендикулярно, головою ближче до роздільної смуги по руху з м. Кіровограда до м. Мала Виска. Труп був розташований саме так як нею було зазначено, щоб його хтось перемістив не бачила, оглядала його на тому самому місці де він був. Під час огляду трупу, не було виявлено ознак характерних для переїзду колесом, на момент огляду на ньому був одягнений капюшок, на якому не було ніяких слідів, на обличчі теж не було таких ознак виявлено. Ушкодження характерні для наїзду на голову днищем автомобіля могла констатувати, не пам`ятає. Протокол огляду заповнював слідчий, в її обов`язки входило огляд трупу та огляд днища автомобіля. Під час огляду трупу, вони вказували у що був одягнений труп та про ушкодження на його тілі.

Щодо висновку експерта № 165, в судовому засіданні експерти роз`яснили.

Експерт ОСОБА_34 показав, що встановити пошкодження описані в судово-медичній експертизі під час огляду трупа, на одязі потерпілого з відки з`явилися, він може, однак детально встановлює експерт криміналіст. Пошкодження утворилися по механізму розриву, розтяжіння тканини одягу в який був одягнений потерпілий. Якщо вони бачуть сліди протектору то лікар експерт, що робить розтин, досліджує їх та описує. Щодо тілесних ушкоджень характерних для переїзду і постраждалих органів, комісією експертів дано відповідь, що в третю фазу відбулося відкидання та переїзд, у вигляді переїзду грудної клітини та кінцівок. Що стосується питання чи могла виникнути черепно-мозкова травма під час переїзду тулубу і кінцівок, слід зазначити, що механізм ушкодження в ділянці голови викладено в комісійній експертизі. Тілесні ушкодження в ділянці голови з переломом кісток, потерпілий не міг отримати від дотику, контакт був з твердим предметом, а чи це був піддон автомобіля чи покриття, говорити не можна. Відсутні ознаки які б свідчили про те, в якому положенні знаходився потерпілий по відношенню до контактуючого предмету. Відомо лише, що в положенні лежачи. Сказати чи могла утворитися черепно-мозкова травма, в результаті падіння на дорожнє покриття, після зіткнення мопеду з автомобілем ВАЗ і відлітаючи на відстань 17 метрів, не може. У потерпілого хребет, по описаних тілесних ушкодженнях без переломів, але не завжди при переїзді колесами автомобіля можуть утворюватися переломи. Потертості від піддона на тілі були виявленні на куртці в ділянці рукава, так як кінцівки не фіксовані, як тулуб і вони можуть рухатися відносно травмуючого предмету, вони утворилися від контакту із тупим предметом. Навіть якби переїзд був здійснено через грудну клітину, хребет від голови до тазу, якби було положення на животі, то все одно було б вказано, що переїзд був через грудну клітину. Мають значення переломи ребер. Можливо зробити висновок, що положення тіла було під час контактування з автомобілем ВАЗ, що контакт був по задній поверхні, тобто в якому положенні знаходилося тіло, сказати не можливо. Ним було описано всі тілесні ушкодження відповідно до його компетенції. Можливо висновок має по тексту опечатку. Чітка локалізація це в його розумінні, що ним було зазначено де перелом, а не зазначено чітко місце. Щодо термінології то характерні і специфічні це різні ознаки, наприклад, характерні ушкодження це удар об бампер і перелом на кістках гомілки чи бедра, то є характерні ушкодження саме для травми, а для мототранспортної травми-полові органи, це специфічна травма. Під час перекочування шкіра складається у складки і утворюється рана, при переїзді голови накат тканини. Під час перекату, автомобіль важкий і тому утворюються дислокація тієї чи іншої ділянки, де колесо прижало голову, весь зміст видавлюється в сторони, випинаються очні яблука, видавлюється весь вміст голови, мозок, випадає язик. Під час розтину трупу не було встановлено характерних, специфічних ознак для перекату колесом автомобіля голови. Анатомічна цілісність кісток порушується, перекат через голову, то голова була б роздавлена, такої картини він не спостерігав. Під час перекату відбувається здавлення голови, під час розтину не було виявлено специфічних ознак здавлення. Якби голова не отримала травму була не пошкоджена до здавлення, порушення кісток було б у вигляді розмятія і розможенія. Якщо є здавлення швидкість автомобіля не має значення. Порушення цілісності голови, так як вже була травма, голова буде здавлена, можливо залишиться слід від протектора, слід переїзду через голову було б видно. Мізки вийти з черепу при переїзді грудної клітки не можуть. У потерпілого був контакт з дорожнім покриттям, сила удару була достатньою, а тому не обов`зково, щоб був переїзд через голову, маються осередки крововиливів під м`які точки, при здавленні вони не утворилися, вони утворилися при ударі. У потерпілого наявні переломи ребер в декількох місцях, що характерно для переїзду, розмежувати дані тілесні ушкодження важко, оскільки два учасника даної пригоди. Органи людини, при здавленні і при ударі реагують по різному. Травма, яку отримав потерпілий є комбінованою, переїзду через голову не було, переїзд був через грудну клітку і кінцівки. Тілесні ушкодження, описані у висновку в пункті «а» (відкрита черепно-мозкова травма), у потерпілого не могли утворитися при переїзді, чи здавленні з днищем і дорожним покриттям, в експертизі відсутні дані з приводу розможеннія та викидання головного мозку, анатомічна цілісність не змінена, викидання не було, дві півкулі мозочка були ушкодженні під час травми. Говорити, що було здавлення днищем автомобіля, не коректно, його не було, але був контакт під кутом голови із твердим предметом, скопійовані рани утворилися від впливу під кутом. Фрагментарноуламковий перелом кісток склепіння черепу може бути не обов`язково при ДТП, його утворення не є показником переїзду, є епіцентр травмування це тім`яна частина, череп ущільнювався і з`явилися тріщини, тому і утворилися фрагментарно-уламкові переломи. Якби на одязі був протектор, то у висновку було б про це вказано. Тілесні ушкодження вказані в пункті «б» (закрита тупа травма грудної клітки, множинні переломи ребер) не можна сказати чи могли утворитися при зіткненні водія мопеду з автомобілем, але чи могли утворитися при здавленні чи при переїзді, то оскільки ребра мають переломи в декількох місцях, це вказує на механізм переїзду. Тілесні ушкодження описані в пункті «в», під час проведення комісійної експертизи було розмежовано.

Експерт ОСОБА_35 показав, що питання щодо того як повинні були діяти водії, чи мали можливість уникнути ДТП не ставилося. Тіло потерпілого під час закидання летіло з висоти, якщо брати пошкодження, що маються на автомобілі, то висота падіння складала 130-138 см, це не може бути ні 5-10 метрів. Чи було здавлення автомобілем тіла, можливо сказати, якщо вирахувати, враховуючи відстань між опорами поверхонь 22 см і нижньою поверхнею, а також ураховуючи тіло та розмір голови. Експерти медики не знають конструкцію автомобіля та які пошкодження авто, тому експертиза повинна проводитися в комплексі з автотехнічною експертизою. Під час проведення експертизи було надано на дослідження знімки попередніх експертиз, тому зробити висновок якими частинами авто Нива наїхав на тіло лежачого водія мопеду, по знімках на яких зображено деталі нижніх поверхонь автомобіля, не можливо. В якості оцінки було досліджено, окрім фото та висновки попередніх експертиз і покази свідків. Висновок щодо слідів які були залишені на тілі потерпілого автомоіблем ОСОБА_36 було зроблено на підставі дослідження фотознімків в електронному вигляді і експертиз, що були раніше проведені, знімки були на диску в матеріалах чи в матеріалах попередніх експертиз. На фото 7 і 8 відображено які пошкодження було на автомобілі Нива, в результаті зіткнення з тілом, а саме на передній частині. Під час дослідження в комплексі з попередніми експертизами не було встановлено будь-яких відомостей про наявність слідів біологічного походження. Слідчим не було надано доказів того, що автомоібль ОСОБА_36 був досліджений в повному обсязі. На дослідження, було під час проведення експертизи, надано лише фото знімки, опис днища не було в матеріалах, якби такі відомості були відомі, то було б відображено про це у висновку.

Експерт ОСОБА_37 роз`яснила, що сліди характерні для переїзду колесом голови, не було виявлено, тому і не було вказано у висновку. Для переїзду характерні ушкодження у вигляді деформації черепної коробки, пошкодження вушної раковини, по ходу руху колеса утворюються рвані рани, пошкодження кісток, з черепної коробки видавлюється головний мозок. Забій головного мозку ніколи не утвориться при переїзді голови колесом, що було у потерпілого. Контактування частини голови з днищем автомобіля, «скользящие следы», які могли привести до крововиливу в голову не було зафіксовано. Під час тріння речовина голови мозку не страждає, а крововилив утворюється і в результаті тріння днищем по лицьовій стороні, могли бути лише наружні ушкодження, мозок би не постраждав. Причиною смерті стали в сукупності тілесні ушкодження в області голови і грудної клітки. Всі тілесні ушкодження перераховані, всі вони отримані за життя, в результаті травмуючих ушкоджень, винек шок і наступила смерть. Якби були б тільки ушкодження в області голови, смерть могла б наступити, що не виключається. В експертизі розділено отримані тілесні ушкодження на три фази. Тілесні ушкодження, що перераховано в експертизі на ст. 187 в пункті 4, в другій фазі не могли утворитися при здавленні тіла, так як при сильному здавленні утворюються крововиливи, переломи кісток щелипи, отже ці тілесні ушкодження утворитися при здавленні не могли. В момент падіння утворюються ссадна, переломи, удар об дорожнє покриття і далі тіло скользить і утворюються ссадна. Тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової трами при падінні не могли утворитися. При здавленні голови між автомобілем і дорожнім покриттям утворюється обширна черепно-мозкова травма, а зовнішні крововиливи і рана на голові утворилися при закиданні на автомобіль. По механізму утворення тілесних ушкоджень, крововилив в області голови утворився в другу фазу, при зіткненні і закиданні тіла на автомобіль. Якби було здавлення, то були б крововиливи під шкіру, очі, оскільки розриваються судини, були б всі кістки роздроблено. Так як цих ушкоджень не було, то здавлення виключається. Під час третьої фази утворилися тілесні ушкодження від переїзду грудної клітки, якби було здавлення між автомобілем і дорожнім покриттям то були б роздроблені кістки, чого не було у потерпілого. Всі тілесні ушкодження які утворилися у потерпілого були отриманні прижиттєво, наявність шоку говорить про те, що тілесні ушкодження в своїй совокупності привели до смерті. На якій фазі потерпілий отримав тілесні ушкодження не сумісні з життям, сказати не можна, оскільки мав пройти необхідний проміжок часу між всіма тілесними ушкодженнями які він отримав на всіх фазах. Коли відбувся наїзд на потерпілого він міг жити, після отримання тілесних ушкоджень по першій фазі міг жити, після отримання черепно-мозкової травми, теж міг. Забій речовини головного мозку супроводжується втратою свідомості, тому чи міг говорити потерпілий, не може сказати, скоріш за все, була кома і він не говорив. Після отримання всіх тілесних ушкоджень в комплексі розвинулася шокова реакція. Якби не було трєтьої фази зіткнення, потерпілий чи залишився б жити, чи ні, сказати не може. Отримані тілесні ушкодження у третю фазу потерпілим, в подальшому мали б не добрі для нього наслідки, чи був летальним переїзд через тіло потерпілого для нього у зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями, сказати не може, поскільки всі тілесні ушкодження в совокупності призвели до даного результату, вони їх не розмежовували.

Експерт ОСОБА_38 в судовому засіданні роз`яснила, що будь-яких слідів на трупі ОСОБА_39 , які б вказували на переїзд колесом автомобіля через його голову, виявлено не було, так як не було виявлено ушкоджень лицьової частини та черепу. Не було виявлено місця перїзду через голову. При здавленні голови між двома поверхнями утворюються крововиливи в м`які тканини, у потерпілого крововиливів під шкіру не було, він був блідий, відсутні ознаки здавлення. При здавленні утворюються внутрішні переломи, обширна рана на голові утворилася не при здавленні. Переїзду через голову потерпілого не було, переїзд був через грудну клітку та кінцівки. Під час переїзду колесом лівої частини грудної клітки утворитися черепно-мозкова травма не могла, вона утворилася в результаті лобового зіткнення мотоцикліста з перешкодою. Здавлення голови не було, адже лише голова не могла опинитися під автомобілем. Черепно-мозкова травма утворилася під час закидання тіла на автомобіль і удару об скло автомобіля та відкидання на дорожнє покриття і тому відбувся сильний крововилив, це було ще до третьої фази. Смерть потерпілого настала саме від совокупності тілесних ушкоджень. Навряд, щоб потерпілий залишився жити, після отримання тілесних ушкоджень у другу фазу. Потерпілий не міг розмовляти після другої фази, так як він отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Щодо висновку експерта № 44, експерти в судовому засіданні роз`яснили.

Експерт ОСОБА_40 вказав, що наданий висновок підтверджує, як було поставлено питання так вони комісією і надавали відповідь. В пункті 7 даного висновку вказано причину смерті. Вони не надають оцінку іншим висновкам експертів, наданий їм висновок Кіровоградського обласного бюро СМЕ, вони вивчили, проаналізували і висловили свою точку зору. Без експерта автотехніка розмежувати фази зіткнення не можуть експерти медики. Дані автотехнічної експертизи було під час написання ними висновку, взято до уваги. Смерть ОСОБА_41 наступила не від шоку, так як було мало часу для його розвинення, а від совокупності отриманих тілесних ушкоджень. При гістологічному дослідженні було встановлено кофіцієнт шока-0,25. В пункті 9 вказано, що після виникненя у ОСОБА_42 обширної рани голови відразу почала витікати кров, сказати під час першого чи другого зіткнення з транспортним засобом було отримано таку травму голови, не може. Черепно-мозкова травма не могла утворитися від зіткнення потерпілого з автомобілем, він отримав тілесні ушкодження які призвели до смерті після переїзду його автомобілем. Чому при падінні потерпілим, після зіткнення мопеду з автомобілем, не могла утворитися черепно-мозкова травма, тому, що коли мова йде про дорожнє травмування і про травми тілесні, проводиться діагностика, головний характер здавлення голови, а при падінні не можна отримати тілесні ушкодження характерні для здавлення. У висновку описано механізм утворення тілесних ушкоджень. Був і перекат і здавлення, відбиток при цьому, шини не завжди залишається.

Експерт ОСОБА_43 роз`яснив, що він працює лише з гістологічними препаратами. Ними було під час дослідження гістології встановлено кофіцієнт наявності шоку 0,25, є офіційна таблиця, відповідно до якої враховуючи фізичні складові визначають наявність шоку, кофіцієнт 0,5 свідчить про наявність шоку. Отже, при його дослідженні не було виявлено наявність шоку, кофіцієнт 0,25 не достатньо для діагностування шоку. При проведенні експертизи не можливо розмежувати фази ДТП без експерта автотехніка. Під час дослідження гістології ним не було виявлення руйнування головного мозку, тому сказати чи стала причиною смерті черепно-мозкова травма, не може. Комісія експертів дійшла висновку, що черепно-мозкова травма була отримана в результаті здавлення чи то переїзду, конкретно сказати не може.

Експерт ОСОБА_44 роз`яснив, що смерть потерпілого настала від переїзду автомобілем, як вказано в пункті 7 висновку експерта. При проведенні експертизи лише за участю одних експертів медиків, без автотехніків не можливо розмежувати отриманні тілесні ушкодження, так як до уваги беруться наявні ушкодження і наявні сліди на автомобілі. Наявність слідів на автомобілі Нива вивчав експерт автотехнік. Оскільки тілесні ушкодження отриманні потерпілим в першу фазу не є небезпечними для життя, тому, потерпілий після зіткнення мопеду з автомобілем, міг жити. Оскільки не було відбитку протектора на тілі потерпілого, тому категорично сказати чи було перекатування через тіло потерпілого чи його здавлення, або і те і інше, не можна. Переїзд колесом це накатування і тиск, перекатування і волочіння це рівнозначні речі. Рана яка характерна для накатування колесом характерна для переїзду транспортним засобом, а рвані рани характерні для другого етапу, характерні для накатування колесом але не можна виключити здавлення днищем. Протектори від шин часто відбитки не залишають. Перекат колесом і для здавлення існує єдиний механізм. Здавлення являється одним із етапів дій. Вони використовують надані матеріали, оскільки члени комісії не були присутні під час дослідження трупа. Ніхто не може розмежувати отримані потерпілим тілесні ушкодження так як відбувається накладення двох транспортних засобів. Але об`єм отриманих ушкоджень голови і кінцівок укладається у схему переїзду транспортним засобом який рухається. Пунк 9 висновку, після отримання обширної рани, не текти кров не могла. В пункті 10 висновку вказано, що травма була отримана чи в результаті здавлення голови між днищем автомобіля і дорожним покриттям чи внаслідок перекатування через голову потерпілого колесом, тому, що здавлення тіла між днищем і дорожним покриттям називається переїзд днищем. При первинному контакті тіла з автомобілем, тіло буде змінювати положення, тому не знаючи про положення тіла, не можна говорити категорично, чи було здавлення чи перекат. Положення кінцівок могло бути самим різним, тому яке було положення тіла вподальшому, не став би говорити.

Експерт ОСОБА_45 роз`яснив, що під час проведення експертизи їм було в якості вихідних даних надано матеріали кримінального провадження. Інші причини, отримання тілесних ушкоджень від яких настала смерть, відсутні. Якщо говорити, що потерпілий отримав тілесні ушкодження в два етапи, перший це під час зіткнення мопеду з автомобілем, а другий етап це переїзд, то перший епізод ДТП-потерпілим отримано тілесні ушкодження сумісні з життям, тому можна стверджувати, що він міг жити. Смертельні ушкодження потерпілий отримав в результаті перїзду транспортного засобу на другому етапі ДТП.

Крім того, в судовому засіданні досліджено належні та допустимі письмові докази, узгодженні між собою.

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події від 21.04.2013 року, слідчим проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 21.04.2013 року на а/д Стрій-Терпнопіль-Кіровоград-Знам`янка, за участі транспортних зсобів мопед Дельта, автомобіль ВАЗ-21093, автомобіль ВАЗ-2121, схемою до протоколу зафіксовано місце зіткнення транспорттних засобів, місцезнаходження тіла потерпілого, розташування транспортних засобів.

Відповідно до посвідчення водія серія НОМЕР_3 ОСОБА_10 має право керування транспортними засобами категорії В і С, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 ОСОБА_10 є власником транспортного засобу марки ВАЗ 21093.

Відповідно до полісу №АВ/9688924 цивільно-правова відповідальність транспортного засобу ВАЗ 21093 д.н.з. застрахована ПрАТ «Українська страхова компанія».

Відповідно до посвідчення водія серія НОМЕР_5 ОСОБА_7 має право керування транспортними засобами категорії А, В, С1 і С, а відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_6 , ОСОБА_7 керував автомобілем марки ВАЗ 212140, який належить на праві власності ТОВ « ЕСУ».

Цивільноправова відповідальність транспортного засобу ВАЗ 21214 застрахована ПАТ «СК» Українська Страхова група».

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 22.04.2013 року, у ОСОБА_7 алкогольне сп`яніння не виявлено.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 22.04.2013 року, у ОСОБА_10 алкогольне сп`яніння не виявлено.

Згідно протоколу огляду трупа від 21.04.2013 року, проведено огляд трупа ОСОБА_9 , за участі спеціаліста-судово-медичного експерта ОСОБА_46 ..

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №406 від 22.04.2013 року, та довідки про причину смерті № 406, ОСОБА_9 помер на а/д Стрій-Знам`янка 681 км+160 м, причина смерті розтрощення черепу, мотоцикліст травмований при зітькненні з легковим автомобілем.

Відповідно до гарантійного свідоцтва на мототехніку, ОСОБА_9 придбав мопед «Дельта».

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 07.06.2013 року, за участі свідка ОСОБА_10 , останній розповів та показав, про всі обставини за яких сталася дорожньо-транспортна пригода 21.04.2013 року, за його участі та потерпілого ОСОБА_47 ..

Протоколом огляду предметів від 23.04.2013 року, оглянуто відеореєстратор «Full hd 1080p» з кріпленням для фіксації, вилучений з салону автомобіля ВАЗ 2121 протоколом огляду місця ДТП 22.04.2013 року, з відеозаписом ДТП яка мала місце 21.04.2013 року на а/д Стрій-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка.

Відповідно до висновку експерта №374 від 21.05.2013 року, тілесні ушкодження, які виявлено на тілі потерпілого ОСОБА_9 , утворилися від дії тупих твердих предметів, діючих зі значною силою, що могло бути при дорожньо-транспортної пригоди, в результаті контакту об виступаючі частини мото-і автотранспортного засобів, з послідуючим контактом з дорожнім покриттям та переїздом другим автотранспортним засобом. Смерть ОСОБА_9 настала від сукупності комплекса тілесних ушкоджень в області голови і грудної клітки, які ускладнились розвитком травматичного і геморагічного шоку, про що свідчать дані проведеної судово-медичної експертизи трупа і дані судово-гістологічної експертизи.

Відповідно до висновку експерта від 08.05.2013 року № 99, рульове керування, ходова частина і робоча гальмова система автомобіля «ВАЗ 2121» реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент огляду та на момент настання розглянутої події знаходилися в працездатному стані і не мали ознак наявності несправностей, які ведуть чи обумовлюють виникнення втрати цим автомобілем, його поперечної стійкості і раптовому для його водія уводу у бік від смуги руху, яка обирається ним (водієм), чи позбавленню цього водія можливості зниження швидкості автомобіля аж до його зупинки за допомогою робочого гальма з відомою водію ефективністю.

Відповідно до висновку від 08.05.2013 року № 100, рульове керування, ходова частина і робоча гальмова система автомобіля «ВАЗ-21093» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент огляду та на момент настання розглянутої події знаходилися в працездатному стані і не мали ознак наявності несправностей, які ведуть чи обумовлюють виникнення втрати цим автомобілем, його поперечної стійкості і раптовому для його водія уводу у бік від смуги руху, яка обирається ним (водієм), чи позбавленню цього водія можливості зниження швидкості автомобіля аж до його зупинки за допомогою робочого гальма з відомою водію ефективністю. Пошкодження та деформації виникли під час ДТП.

Відповідно до висновку експерта від 24.04.2013 року № 101, ходова частина, рульове керування та гальмова система мопеда «Дельта» на момент настання розглянутої події знаходилися в працездатному стані і не мали ознак наявності несправностей, які ведуть чи обумовлюють виникнення втрати цим мопедом, його поперечної стійкості і раптовому для його водія уводу у бік від смуги руху, яка обирається ним (водієм), чи позбавленню цього водія можливості зниження швидкості мопеда аж до його повної зупинки за допомогою робочого гальма з відомою водію ефективністю. Пошкодження, які знаходяться на мопеді виникли в момент ДТП.

Відповідно до висновку експерта від 30.04.2013 року за № 98, мопед «Дельта» передньою частиною контактував з передньою лівою частиною автомобіля «ВАЗ». Взаємне розташування мопеда «Дельта» та автомобіля ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходиться в межах близько 1450.
Відповідно висновку експерта від 21.05.2013 року № 120, на схемі ДТП від 21.04.2013 року відсутня будь-яка слідова інформація, що стосується перед дорожньо-транспортною пригодою то надалі схематичне розташування та положення транспортних засобів відносно меж проїзної частини проводилось тільки в момент ДТП.

Відповідно до висновку експерта від 05.11.2013 року №165, при дослідженні трупа ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: А) Відкрита черепно-мозкова травма: рана тім`яної ділянки голови, множинні садна в ділянці голови-лобу справа, правої скроневої ділянки з переходом на лобну ділянку, надбрівну дугу, верхнє повіко, лобу зліва, надперенісся з переходом на верхнє повіко лівого ока, кінчик носу, верхньої губи, правого кута роту, виражені крововиливи в м`які тканини апоневрозу, обширний фрагментарно-уламковий перелом кісток основи та склепіння черепу, обширний крововилив під м`які мозкові оболонки великих півкуль головного мозку, мозочка, крововилив в подовжній мозок, забою речовини головного мозку. Б) Закрита тупа травма грудної клітки: множинні переломи ребер, надриви корнів легень, виражені крововиливи в навколишні м`які тканини. В) Повний поперечний перелом тіла ключиці. Повний поперечний закритий перелом середньої третини правого плеча, рвана рана лівого стегна, повний поперечний, відкритий уламковий перелом верхньої третини лівого стегна, рвана рана лівої гомілки, відкритий уламковий перелом кісток верхньої третини лівої гомілки, множинні садна пахвинної ділянки та ділянок верхніх та нижніх кінцівок. Описані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів, які діяли зі значеною силою, що могло бути при дорожньо-транспортній пригоді, в результаті удару об виступаючі частини мото-і автотранспортного засобу, з послідуючим контактом з дорожнім покриттям та переїздом другим транспортним засобом.

Враховуючи морфологічні ознаки, характер та механізм утворення виявлення тілесних ушкоджень, а також результати лабораторних методів досліджень, вважають, що дані тілесні ушкодження утворилися прижиттєво, незадовго до настання смерті, в своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення та знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті.

Смерть ОСОБА_9 настала від сукупності тілесних пошкоджень в ділянці голови та грудної клітки, які ускладнилися розвитком травматичного та геморагічного шоку, про що свідчать дані проведеної судово-медичної та судово-медичної гістологічної експертиз.

Враховуючи характер, механізм утворення та локалізацію комплексу тілесних ушкоджень, виявлених при проведенні експертизи трупу ОСОБА_9 , комісія експертів вважає, що даний комплекс тілесних ушкоджень міг утворитись внаслідок комбінованої автотравми в результаті зіткнення легкового автомобіля з мототранспортом засобом, та подальшому переїзді колесами автотранспортного засобу через тіло потерпілого.

Враховуючи пошкодження на автомобілі «ВАЗ 21093», пошкодження на мопеді «Дельта» та враховуючи ушкодження на тілі потерпілого можна говорити, що в першу фазу зіткнення автомобіля та мопеда могли виникнути тілесні у вигляді садна передньої поверхні мошонки з переходом на корінь статевого члену, садна в нижній третині лівого стегна по передньо-внутрішній поверхні, множинні садна в ділянці суглобових поверхонь проксимальних фаланг кистей рук.

Враховуючи пошкодження на автомобілі «ВАЗ 21093» можна говорити, що в другу фазу зіткнення відбулося закидання тіла на автомобіль та виникли тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми: рана тім`яної ділянки голови, множинні садна в ділянці голови-лобу справа, правої скроневої ділянки з переходом на лобну ділянку, надбрівну дугу, верхнє повіко, лобу зліва, надперенісся з переходом на верхнє повіко лівого ока, кінчик носу, верхньої губи, правого кута роту, виражені крововиливи в м`які тканини апоневрозу, обширний фрагментарно-уламковий перелом кісток основи та склепіння черепу, обширний крововилив під м`які мозкові оболонки великих півкуль головного мозку, крововилив в подовжній мозок, забою речовини головного мозку.

В третю фазу зіткнення відбулося відкидання тіла потерпілого, контакт з дорожнім покриттям, та надалі переїзд колесами автомобіля «ВАЗ 2121» через грудну клітину та нижні кінцівки і утворення тілесних ушкоджень у вигляді: закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер, повного поперечного перелому тіла ключиці, повного поперечного закритого перелому середньої третини правого плеча, рваної рани лівого стегна, повний поперечний, відкритий уламковий перелом верхньої третини лівого стегна, рвана рана лівої гомілки, відкритий уламковий перелом кісток верхньої третини лівої гомілки, множинні садна пахвинної ділянки та ділянок верхніх та нижніх кінцівок.

Згідно висновку комплексної судово-медичної і транспортно-трасологічної експертизи №44 від 10.06.2014 року, експерти дійшли висновку, що тілесні ушкодження які виникли у потерпілого ОСОБА_41 виникли в два етапи. На першому етапі (внаслідок зіткнення автомобіля і мопеду) отриманні тілесні ушкодження потерпілим є незначними і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. В подальшому відбулося закидання тіла на автомобіль, комісія експертів допускає, що під час такого контактування могли утворитися якісь окремі ушкодження, але категорично не могла утворитися обширна, супроводжуюча зовнішньою кровотечею, черепно-мозкова травма. Окремі ссадна, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. В подальшому відбулося падіння тіла потерпілого на дорожнє покриття і переїзд колесами і днищевою частиною автомобіля ВАЗ 2121 через тіло потерпілого і утворилися наступні тілесні ушкодження: - відкрита черепно-мозкова травма (рана тім`яної ділянки голови, ссадна голови, виражені крововиливи в м`які тканини апоневрозу, обширний фрагментарно-уламковий перелом кісток основи і склепіння черепу, обширний крововилив під м`які мозкові оболонки великих півкуль головного мозку, мозочка, крововилив в подовжній мозок, забою речовини головного мозку. Дані тілесні ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення. -Закрита тупа травма грудної клітки з множинними переломами ребер, повного поперечного перелому ключиці, повний поперечний закритий перелом середньої третини правого плеча, рвана рана лівого стегна, повний поперечний, відкритий уламковий перелом верхньої третини лівого стегна, рвана рана лівої гомілки, відкритий уламковий перелом кісток верхньої третини лівої гомілки. Дані тілесні ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення. Множинні садна нижніх кінцівок, мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Враховуючи механізм утворення у потерпілого черепно-мозкової травми та, беручи до уваги характер перелому кісток черепу, виражений крововилив в стовбур мозку, комісія експертів дійшла категоричного висновку, що дана черепно-мозкова травма, враховуючи її характер і масивність, не могла утворитися в результаті закидання тіла на автомобіль і при наступному падінні на дорожнє покриття, а є наслідком сильного здавлення голови між тупими предметами, що в умовах даних подій могло мати місце виключно за рахунок або перекатування через голову колеса автомобіля або за рахунок здавлення голови між днищевою частиною автомобіля і дорожним покриттям. Смерть ОСОБА_9 настала від відкритої черепно-мозкової травми, тобто, в результаті переїзду автомобілем через тіло лежачого на проїзній частині потерпілого.

Відповідно до висновку експерта № 1166 від 17.06.2014 року, на думку експерта-автотехніка представляється очевидним, що за умови виконання водієм ОСОБА_41 вимог п.10.1 та п.16.13 ПДР, тобто при відмові від здійснення маневру вліво перед зустрічним автомобілем ВАЗ-21093, він (водій ОСОБА_41 ) мав технічну можливість не створювати небезпеку для руху водію автомобіля ВАЗ-21093, і тим самим, мав технічну можливість уникнути зіткнення з даним автомобілем. У даній дорожньо-транспортній ситуації водію автомобіля ВАЗ-21093 ОСОБА_10 при виявленні тієї обставини, що зустрічний мопед починає повертати вліво, регламентовано відповідно до вимог п.1.10 ПДР визначити дану ситуацію, як небезпечну для подальшого руху, у зв`язку з чим, відповідно до вимог п. 12.3 ПДР одразу ужити заходів до екстренного гальмування керованого ним транспортного засобу. В розглянутій дорожній обстановці, водій автомобіля ВАЗ-21093 ОСОБА_10 не мав технічної можливості зупинити керований ним автомобіль до лінії руху мопеда «Дельта» і тим самим не мав можливості уникнути зіткнення з ним. У даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія а/м ВАЗ 2121 ОСОБА_7 , що мали бути спрямовані на забезпечення безпеки та на можливість уникнення ДТП регламентувались вимогам пп.12.2 та 19.3 Правил дорожнього руху, згідно з якими: 12.2 У темно пору доби та в умовах недостатньої видимості швидківсть руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги. 19.3 У разі погіршення видимості у напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а у разі засліплення-увімкнути аварійну світлову сигналізацію і, не змінюючи смугу руху, зупинитися. Відновлення руху дозволяється лише після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення.

Водій а/м ВАЗ-2121 ОСОБА_7 діючи відповідно до вимог п. 12.2 і 19.3 ПДР, тобто обираючи належним чином швидкісний режим керованого автомобіля (зменшуючи швидкість при погіршенні видимості, зупинивши автомобіль при осліпленні і почавши рух лише після того, як мине засліплення), мав у своєму розпорядженні технічну можливість запобігти наїзду на людину, що лежала на проїзній частині. В розглянутій дорожній обстановці, невідповідні вимогам пунктів 10.1 та 16.13 ПДР дії водія мопеда «Дельта» ОСОБА_9 знаходяться в причинному зв`язку із зіткненням автомобіля ВАЗ-21093 з мопедом. Невідповідність дій водія а/м ВАЗ-2121 ОСОБА_7 вимогам пп.12.2, 12.3 та 19.3 ПДР, знаходяться в причинному зв`язку з наїздом автомбіля ВАЗ-2121 на людину, що лежала на проїзній частині.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 17.06.2014 року, свідку ОСОБА_21 було запропоновано розповісти про обставини ДТП, що мала місце 21.04.2013 року та показати на місці. Нащо свідок повідомив, що показати на місці всі обставини не зможе, підтримує свої покази в якості свідка. Повідомив, що їх повністю під час руху сліпив автомобіль, що стояв на зустрічній полосі руху і ОСОБА_7 йому моргав, але той ніяк не відреагував. Крім того, проїхавши деяку відстань, почав моргати, що ще більш засліпило. В їх автомобілі був відеореєстратор, який все записав.

Протоколом огляду предметів від 24.06.2014 року, проведено огляд компакт-диску на якому міститься відео дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 21.04.2013 року. На даному відеозаписі зафіксовано рух автомобіля ВАЗ-2121, реєстраційний номер НОМЕР_2 . З відеозапису вбачається, що під час руху автомобіля з 25 секунди до 29 секунди з моменту коли яскраве світло фар починає «моргати» і до моменту роз`їзду із автомобілем який «моргав» проїзна частина повністю не проглядається, тобто відбувається засліплення через яскраве світло фар автомобіля, яке крім того ще й «моргає». На 30 секунді відбувається переїзд автомобілем ВАЗ-2121, реєстраційний номер НОМЕР_2 , лежачого на проїзній частині ОСОБА_9 . Тобто, з моменту засліплення ( 25 с відеозапису, коли яскраве світло фар починає «моргати»; згідно протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 23.06.2014 року встановлено, що засліплення відбулося в момент «моргання» яскравого світла фар-ксенон) до моменту переїзду автомобілем ВАЗ-2121, реєстраційний номер НОМЕР_2 , лежачого на проїзній частині ОСОБА_9 ( 30 с. відеозапису) проходить 5 с..

З інформації наданої начальником УДАІ УМВС України в області, ОСОБА_7 притягався до адміністративної вдповідальності за порушення правил дорожнього руху у 2009 та 2013 році- порушення правил проїзду через залізничний переїзд та порушення правил проїзду пішохідних переходів.

Відповідно до повідомлення центру з гідрометерології, 21.04.2013 року в період з 21 год до 22 год було ясно, опадів та небезпечних явищ не було, видимість становила 10 км.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 08.09.2015 року за участі ОСОБА_7 , останній розповів про всі відомі йому обставини ДТП та на місці пригоди показав розташування учасників даної пригоди. Під час слідчого експерименту встановлено, що відстань з якої можливо бачити перешкоду склала 16,3 м.

Згідно висновку експерта№ 17/16 від 05.08.2016 року, у даній дорожній обстановці на момент об`єктивної видимості мотоцикліста, що встановлений при проведенні слідчого експерименту, водій ВАЗ 2121 д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_7 не мав технічної можливості уникнути наїзду на мотоцикліста шляхом застосування екстреного гальмування для зупинки автомобіля до місця розташування мотоцикліста. У даній дорожній обстановці під час наближення автомобіля ВАЗ-2121 д.н. НОМЕР_2 до місця ДТП, його водій ОСОБА_7 з технічної точки зору мав керуватися вимогами п.12.1; п.12.2; та 19.3 ПДР. У момент виявлення мотоцикліста ОСОБА_9 , який перебував розташований на дорозі у стані перешкоди для руху, водій ОСОБА_7 з технічної точки зору мав керуватися вимогами п.12.3 ПДР. У даній дорожній обстановці на момент об`єктивної видимості мотоцикліста, що є встановлений при проведенні слідчого експерименту, при русі автомобіля ВАЗ-2121 д.н. НОМЕР_2 із допустимою швидкістю, за умовами видимості елементів дороги, його водій- ОСОБА_7 не мав технічної можливості уникнути наїзду на мотоцикліста шляхом застосування екстреного гальмування для зупинки автомобіля до місця розташування мотоцикліста. У даній дорожній обстановці з технічної точки зору дії водія автомобіля ВАЗ -2121 д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_7 та невідповідність його діям вимогам п.12.1; п.12.2 та п.19.3 ПДР не знаходяться у причинному зв`язку із наїздом його транспортного засобу на мотоцикліста ОСОБА_9 . У даній дорожній обстановці моментом виникнення небезпеки для руху водія автомобіля ВА-2121 д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_7 з технічної точки зору є момент виявлення цим водієм мотоцикліста ОСОБА_9 .

Відповідно до висновку експерта №63 від 02.10.2017 року, у наданих на дослідження гістологічних препаратах від трупа ОСОБА_9 виявлено зміни в м`яких мозкових оболонках, набряк речовини мозку, легень, зміни в легенях, порушення кровообігу.

Згідно висновку експерта № 386/17 від 27.12.2017 року, на основі даних матеріалів справи, медичної документації на ім`я ОСОБА_9 , враховуючи відомі обставини комісія прийшла до підсумків, що за наданими матеріалами, без повторної судово-медичної експертизи ексгумованого трупа, відповісти на поставлені в ухвалі суду питання, не є можливим.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису з реєстратора автомобіля ВАЗ-2121, встановлено, що ОСОБА_7 керуючи автомобілем ВАЗ-2121, рухаючись по автодорозі, наближаючись до транспортного засобу, який мав яскраве світло фар, що засліплювало учасників дорожнього руху, при цьому, проїзна частина дороги, з наближенням автомобіля обвинуваченого до автомобіля, що знаходився на обочині в напрямку зустрічного руху, зовсім не проглядалася, допустив наїзд на потерпілого ОСОБА_9 , якого, як перешкоду для руху його транспортного засобу, можна було побачити за 5 секунд до моменту наїзду, порівнявшись з автомобілем, що мав яскраве світло фар та ще й моргав.

В судовому засіданні прокурор вказує на необ`єктивність та необгрунтованість висновку експерта № 17/16 від 05.08.2016 року, оскільки як вихідні дані для поведення розрахунків взято лише велечини отримані в ході слідчого експерименту за участі обвинуваченого, а сама величина відстані видимості елементів дороги в напрямку його руху, експертом питання відповідності дій обвинуваченого вимогам п.19.3 ПДР України при погіршенні видимості та подальшому засліпленні взагалі не досліджувалося, отже, експертиза проведена на усічених вихідних даних.

Суд вважає твердження прокурора помилковими, а даний висновок належним доказом та таким, що доводить факт порушення обвинуваченим ПДР України. У висновку експерта чітко вказано, що водій ОСОБА_7 не мав технічної можливості уникнути наїзду на мотоцикліста шляхом екстреного гальмування для зупинки автомобіля до місця розташування мотоцикліста, але за умови саме об`єктивної видимості мотоцикліста. Під час проведення слідчого експеременту за участі обвинуваченого ОСОБА_7 , встановлено, що останній на відстані 16,3 метри міг побачити потерпілого на проїзній частині, як перешкоду для руху. При цьому, у висноку експерта чітко вказано, що у даній дорожній обстановці (враховуючи розміщення потерпілого, відносно автомобіля, який стояв з увімкненим світлом фар на зустрічній смузі руху, враховуючи відеозапис на якому зафіксовано ДТП та швидкість руху автомобіля ВАЗ-2121) водій ОСОБА_7 з технічної точки зору мав керуватися вимогами п.12.1; п.12.2 та п.19.3 ПДР України. А також, що в момент виявлення перешкоди для руху, керуватися вимогами п.12.3 ПДР України.

Отже, водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем, мав би врахувати дорожню обстановку, а саме погіршення видимості у напрямку руху, викликаного світлом фар, транспортного засобу, який стояв з яскравим увімкненим світлом фар на зустрічній смузі руху, подачу світлових сигналів даним транспорним засобом, та вжити заходи для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

Пункт 10 даного висновку суперечить пункту 5 та 6 даної експертизи, тому суд, даний пунк висновку, не приймає до уваги в якості доказу.

Твердження обвинуваченого, про те, що транспортний засіб, що знаходився на смузі зустрічного руху з увімкненими ксеноновими світлом фар його під час руху не засліплював, адже у нього чудовий зір і він бачив дорожню розмітку, суд розцінює як спосіб засхисту. Дані твердження спростовуться доказами дослідженими під час судового розгляду. Так під час досудового розслідування ОСОБА_7 в якості підозрюваного показав, що дійсно транспортний засіб, який знаходився на смузі зустрічного руху, його засліпив, що вбачається з протоколу його допиту. В судовому засіданні свідкок ОСОБА_14 показав, що водій автомобіля Нива ОСОБА_18 відразу після наїзду на потерпілого повідомив, вийшовши з автомобіля, що нічого не бачив, бо їх засліпило, а свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні показав, що під час руху з ОСОБА_22 їх засліплював автомобіль, який стояв на смузі зустрічного руху. Дані покази свідок ОСОБА_21 підтвердив під час пропозиції провести з ним слідчий експеримент.

Під час перегляду відеозапису з відеореєстратора, який був вилучений з салону автомобіля ВАЗ-2121, вбачається, що по напрямку руху автомобіля ВАЗ-2121 з`являється яскраве світло фар, автомобіль обвинуваченого продовжує рух не змінюючи швидкість руху, на 25 секунді відеозапису видимість стає гіршою, яскраве світло фар швидко переключається на ближнє, потім знову на дальнє, в момент роз`їзду із автомобілем який моргав проїзна частина повністю не проглядається, на 30 секунді відбувається переїзд лежачого на проїзній частині потерпілого.

Отже, суд вважає, що відбулося засліплення водія ВАЗ-2121 через яскраве світло фар та яке ще й переключалося на ближнє, а потім знову на дальнє.

Захисник вказує на неналежність доказу здобутого в ході досудового розслідування, а саме: протокол проведення слідчого експерименту від 17.06.2014 року за участю свідка ОСОБА_21 , оскільки його було складено за відсутності понятих.

Суд не погоджується з даним зауваженням сторони захисту щодо неналежності доказу, оскільки, в судовому засіданні під час дослідження даного доказу встановлено, що свідок ОСОБА_21 відмовився від проведення за його участі слідчого експерименту на місці ДТП, повідомивши, що не зможе відтворити всі обставини на місці, та окрім того вказав, що наявний відеозапис з реєстратора автомобіля ВАЗ 2121 на якому вони рухалися з ОСОБА_7 , на якому зафіксовано всі обставини за яких було здійснено наїзд на потерпілого. Окрім того, сторона обвинувачення не заперечує, що свідків, які вказані в протоколі слідчого експерименту, не було залучено в якості понятих, адже слідчий експеримент за участі свідка ОСОБА_48 не було проведено на місці ДТП.

Крім того, стороною захисту вказано на неналежність доказу висновку комплексної судової транспортно-трасологічної та судово-медичної експертизи №44 від 10.06.2014 року, так як даний висновок суперечить фактичним обставинам справи, встановленим під час судового слідства, висновки судових експертиз з метою встановлення смерті ОСОБА_9 , носять взаємовиключний характер щодо механізму утворення тілесних ушкоджень у потерпілого та причинно-наслідковий зв`язок між отриманими травмами та смертю потерпілого.

Твердження сторони захисту є необгрунтованими та спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до висновку №44 від 10.06.2014 року, смерть ОСОБА_9 настала від черепно-мозкової травми, тобто, в результаті переїзду автомобілем через тіло лежачого на проїзній частині потерпілого.

Згідно висновку експерта №374 від 21.05.2013 року, смерть ОСОБА_9 настала від совокупності комплекса тілесних ушкоджень в області голови і грудної клітки.

Згідно висновку експерта №165 від 05.11.2013 року, смерть ОСОБА_9 настала від сукупності тілесних ушкоджень в ділянці голови та грудної клітки, які ускладнились розвитком травматичного та геморагічного шоку, про що свідчать дані проведеної судово-медичної та судово-медичної гістологічної експертиз.

Як роз`яснили в судовому засіданні допитані експерти, для встановлення причини смерті необхідно проводити судово-медичну експертизу в комплексі з автотехнічною, тому, що експерти медики не знають конструкцію автомобіля, які були пошкодження на ньому.

Отже, смерть ОСОБА_9 настала від травми голови, яка була отримана ним в результаті чи то перекату чи то переїзду транспортним засобом.

В своїх роз`ясненнях експерти КЗ «Кіровоградське обласне бюро СМЕ» вказали на те, що при дослідженні трупу ознак характерних для здавлення чи перекату колесом автомобіля через голову потерпілого не виявлено. Однак, зазначили, що мало місце здавлення голови чи то перекат через голову днищем автомобіля. Ребра потерпілого були переломані в декілької місцях, що свідчить про характерні ознаки конкретно для переїзду транспортним засобом. Екперт ОСОБА_34 роз`яснив, що говорити про те, що було здавлення днищем автомобіля, не коректно, його не було, але був контакт під кутом голови із твердим покриттям. Скопійовані рани утворилися під кутом. Експерт ОСОБА_37 вказала, що при здавленні голови між автомобілем і дорожнім покриттям утворюється обширна черепно-мозкова травма. Зовнішні крововиливи і рана на голові утворилися при закиданні тіла потерпілого на автомобіль. По механізму утворення тілесних ушкоджень, крововилив в області голови утворився в другу фазу, при зіткненні і закиданні тіла на автомобіль. Експерт ОСОБА_38 вказала, що переїзду колесом автомобіля через голову потерпілого та здавлення голови не було. Потерпілий отримав травму голови під час закидання тіла на автомобіль і удару об скло автомобіля та відкидання на дорожнє покриття.

Експерти Одеського обласного бюро СМЕ, роз`яснили, що у потерпілого ОСОБА_9 черепно-мозкова травма могла утворитися від зіткнення потерпілого з автомобілем, він отримав тілесні ушкодження які призвели до смерті після переїзду його автомобілем. Був і перекат і здавлення. Перекат колесом це накатування і тиск, перекатування і волочіння це рівнозначні речі. Рана яка характерна для накатування колесом, характерна для переїзду транспортним засобом, рвані рани характерні для накатування колесом але не можна виключити здавлення днищем автомобіля. Здавлення тіла між днищем і дорожнім покриттям називається переїзд днищем. Експерти вказують, що розмежувати отримані тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_9 не можливо, так як було два учасника дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, враховуючи ширину автомобіля ВАЗ-2121, місце розташування тіла потерпілого на проїзній частині, яке від контакту з перешкодою в першу та другу фазу змінювало положення, суд дійшов висновку, що обвинувачений здійснив переїзд потерпілого правою частиною автомобіля по нижнім кінцівкам, а здавлення грудної клітки відбулося днищем автомобіля, при цьому, голова потерпілого, положення якої не відомо в момент переїзду, від контакту із твердим предметом-днищем автомобіля, під кутом, отримала черепно-мозкову травму, яка і стала причиною смерті потерпілого ОСОБА_9 тобто, був контакт голови під відповідним кутом з днищем автомобіля. Смерть наступила в результаті пошкоджень тім`яної частини голови, що в подальшому призвело до черепно-мозкової травми голови.

Тому, суд вважає висновок експерта №44 від 10.06.2014 року належним доказом.

Захисник вказує, що висновок судової інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи за № 1166 від 17.06.2014 року є неналежним доказом, так як експертиза проведена тільки на підставі тих вихідних даних, які були цікаві слідству.

Під час дослідження висновку експерта №1166 від 17.06.2014 року, в судовому засіданні встановлено, що експерту на дослідження було надано не лише матеріали кримінального провадження, а й відеозапис з автомобіля обвинуваченого на якому зафіксовано ДТП, тому, суд вважає безпідставне твердження сторони захисту щодо неналежності даного доказу.

Дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинуваченого доведена повністю і органами досудового слідства його діям дана правильна кваліфікація за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки ОСОБА_7 порушив правила безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, працює на посаді старшого електромонтера оперативно виїзної бригади у Виробничо-Комерційній компанії «АРІЯ», має родину, одружений та має на утриманні малолітню доньку 2018 року народження, за місцем свого проживання та місцем роботи характеризується позитивно, у лікаря психіатра та лікаря нарколога на обліку не перебував, за медичною допомогою не звертався.

Ураховуючи, що обвинувачений визнав факт переїзду потерпілого, але не бажав його смерті, думку потерпілих, які просили призначити суворе покарання пов`язане з позбавленням останнього волі, суд вважає, за необхідне призначити обвинуваченому покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції статі.

Однак, судом під час дослідження доказів, достеменно встановлено, що потерпілий ОСОБА_9 рухаючись по автодорозі Стрій-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка, зі сторони с. Велика Виска в напрямку м. Кіровоград, керуючи мопедом «Дельта», будучи в стані алкогольного сп`яніння, згідно висновку експерта № 374 від 21.05.2013 року в крові ОСОБА_9 виявлено етиловий алкоголь в концентрації 2,10 г/дм3, що у живих осіб вказує на середній ступінь алкогольного сп`яніння, при виконанні маневру повороту ліворуч, не надав перевагу у русі автомобілю під керуванням ОСОБА_10 та допустив з ним зіткнення. Відповідно до висновку експерта № 1166 від 17.06.2014 року водій автомобіля ВАЗ-21093 ОСОБА_10 не мав технічної можливості зупинити керований ним автомобіль до лінії руху мопеда «Дельта» і тим самим не мав можливості уникнути зіткнення з ним. Після даної дорожньо-транспортної події тіло потерпілого ОСОБА_9 залишилося на проїзній частині в напрямку руху транспортних засобів в с. Велика Виска Маловисківського району, потерпілий знаходився в положенні лежачи при цьому, головою ближче до роздільної смуги, а ногами до обочини проїзної дороги. ОСОБА_10 після зіткнення, залишив потерпілого в тому положенні, що він знаходився. Відразу, як вказав сам ОСОБА_10 під час допиту в судовому засіданні, почав телефонувати до свого брата, а не до швидкої допомоги чи то до поліції. Після здійснення телефонного дзвінка ОСОБА_10 , знак аварійної зупинки розмістив на смузі зустрічного руху, тобто в напрямку руху транспортних засобів з с. Велика Виска в напрямку м. Кіровограда. Отже, знак аварійної зупинки знаходився за тілом потерпілого ОСОБА_9 , не на смузі руху де він знаходився в лежачому положенні. Показання ОСОБА_10 про те, що він намагався попередити транспортні засоби, які рухалися в попутному напрямку, за допомогою жестів рук та махаючи при цьому його светром, будучи на смузі руху де в той час перебував в лежачому, безпорадному стані потерпілий, спростовуються переглянутим відеозаписом з реєстратора автомобіля водія ОСОБА_7 .. Крім того, з переглянуто відеозапису та показань обвинуваченого ОСОБА_7 і свідка ОСОБА_48 встановлено, що на смузі зустрічного руху напроти тіла потерпілого ОСОБА_9 , знаходився транспортний засіб, який увімкнув світло фар, з показань обвинуваченого ксенонові фари. Крім того, з досліджених доказів в судовому засіданні встановлено, що після ДТП за участі потерпілого ОСОБА_9 і свідка ОСОБА_10 , останнім не було виконано вимоги п.9.9 е, п.9.10 а ПДР України, тобто не було увімкнено аварійну світлову сигналізацію та встановлено знак аварійної зупинки. Також, судом встановлено, що не заперечує і сам свідок ОСОБА_10 , який будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, залишив на проїзній частині, в темну пору доби, потерпілого ОСОБА_9 , при цьому, не перевіривши та не впевневшись в якому стані, після зіткнення, перебуває останній.

Обвинувачений ОСОБА_7 своїми діями, які полягали у порушенні правил дорожнього руху України, а саме п.1.5; п.2.3 б; п.12.2 та п. 19.3 ПДР України, керуючи транспортним зсобом по автодорозі допустив переїзд лежачої на проїзній частині людини, яка від отриманих тілесних ушкоджень померла. Отже, дії обвинуваченого перебувають в причинному зв`язку із наслідками його дій, такими як смерть потерпілого. Обвинувачений керуючи транспортним засобом, під час погіршення видимості у напрямку його руху, викликаного світлом фар зустрічного транспортного засобу, в подальшому будучи засліпленим, не зменшив швидкість руху, не зупинив свій транспортний засіб увімкнувши аварійну сигналізацію, а легковажно розраховував на відвернення суспільно небезпечних наслідків, продовжив рух.

Тому, суд ураховуючи вину інших учасників дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 21.04.2013 року на автодорозі Стрій-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка, які є причетними до даного кримінального правопорушення, факт керування транспортним засобом потерпілим ОСОБА_9 в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого сталося ДТП, дії свідка ОСОБА_10 , які вказують на те, що він ненадав допомогу особі, яка потрапила в небезпечний для життя стан, будучи збитою автомобілем, залишилася на проїзній частині дороги, не виконав вимоги Правил дорожнього руху України, які регламентують обов`язки водіїв під час ДТП, ураховуючи не лише тяжкі наслідки які настали, а й характер та мотиви допущених ОСОБА_7 порушень правил безпеки руху, його ставлення до даних порушень, а також ураховуючи, що обвинувачений до кримінальної відповідальності раніше не притягався, шкодує про наслідки своїх дій, має на утриманні малолітню доньку, працює, тому суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, та не позбавляти права керування транспортними засобами, ураховуючи специфіку його роботи.

Птання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Стягнути з обвинуваченого на користь держави понесені витрати пов`язані з залученням експерта.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України, засудженого ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання у виді 5 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, встановивши іспитовий строк 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з засудженого ОСОБА_7 на користь держави витрати понесені у зв`язку із залученням експерта в сумі 3096 грн 10 коп.

Речові докази по справі відеореєстратор «Full hd 1080p» з флеш картою повернути засудженому ОСОБА_7 , компакт-диск залишити при матеріалах провадження.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Кропивницького апеляційного суду Кіровоградської області через Маловисківський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. А у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1