Справа № 159/6496/20
Провадження № 1-кп/159/178/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому судовомузасіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000450 від 14.11.2020 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковеля Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого,

у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 , 28 жовтня 2020 року, близько 21 год. 40 хв., перебуваючи на території земельної ділянки, яка неогороджена за адресою: АДРЕСА_2 , керуючись метою таємного викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, таємно викрав металеві вироби, загальною вагою 200 кг, загальною вартістю 800 гривень, що належать ОСОБА_5 , чим завдав останній майнової шкоди на вказану суму.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 , 06.11.2020 року, близько 22 год. 00 хв., перебуваючи на території земельної ділянки, яка неогороджена за адресою: АДРЕСА_2 , керуючись метою таємного викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, таємно, повторно, викрав металеві вироби загальною вагою 250 кг, належні ОСОБА_5 , чим спричинив останній майнової шкоди на суму 1000 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому діянь визнав повністю. Суду показав, що дійсно вчинив вказані крадіжки за обставин, викладених в обвинувальному акті. Викрадене майно здав на металобрухт, за що отримав 1800 грн., які витратив на власні потреби. У вчиненому щиро розкаюється, просив суворо не карати.

Зазначені в обвинуваченні обставини ніким не оспорюються, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, який підтверджує їх існування. В зв`язку з цим, суд, за погодженням з учасниками судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

З`ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, вчинив крадіжку, вчинивши тим самим кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.
Крім цього, ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, вчинив крадіжку, вчинивши тим самим кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості кримінальних правопорушень та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин справи.

Так, суд враховує, що ОСОБА_4 вчинено кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, та нетяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України відповідно (ст. 12 КК України).

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття обвинуваченого у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Суд враховує також те, що обвинувачений ОСОБА_4 має молодий вік, вперше притягується до кримінальної відповідальності, в цілому позитивно характеризується по місцю проживання, на диспансерному обліку в нарколога та психіатра не перебуває.

Вирішуючи питання щодо виду та строку покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд прийшов до висновку, що для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, необхідним і достатнім покаранням є покарання у виді арешту на строк, передбачений санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, та у виді позбавлення волі на строк в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, що передбачає відповідальність за вчинення даного кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, даних про особу обвинуваченого, при визначенні остаточного покарання обирає принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Разом з тим, зважаючи на наведені вище обставини щодо особи обвинуваченого, з врахуванням думки прокурора, суд вбачає можливим виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст. 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Запобіжні заходи під час досудового розслідування та в ході судового розгляду щодо ОСОБА_4 не застосовувались.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільного позову не заявлено.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 19.11.2020 року на майно (речові докази), підлягає скасуванню з подальшим вирішенням долі цього майна в порядку ст. 100 КПК України. При цьому, оскільки арештовані автомобілі не підлягають спеціальній конфіскації, та, як встановлено в судовому засіданні, належать ОСОБА_6 , а тому підлягають поверненню останньому.

Долю решти речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України у виді арешту на строк 2 (два) місяці;

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешт, накладений на майно (речові докази) відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19.11.2020 року, - скасувати.

Речові докази: транспортний засіб марки "VOLKSWAGEN PASSAT", державний номерний знак НОМЕР_1 ; транспортний засіб марки "VOLKSWAGEN LT 35", державний номерний знак НОМЕР_2 , які зберігаються на спеціальному майданчику ГУ НП у Волинській області (м. Ковель, вул. Заводська, 2-а), та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , яке передано на зберігання до камери схову речових доказів Ковельського РУП ГУ НП у Волинській області повернути ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ).

Речовий доказ оптичний носій інформації (диск) з наявними відеозаписами, який зберігається при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1