Справа № 296/224/21
УХВАЛА
Іменем України

22 січня 2021 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 27.10.2020, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000724 від 26.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 27 жовтня 2020 року, з транспортного засобу марки «Volvo XC70» р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання вказав, що в межах кримінального провадження №0000724 від 26.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України, ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 27.10.2020 накладено арешт на транспортний засіб марки «Volvo XC70» р.н. НОМЕР_1 . Вказав, що ОСОБА_4 є власником вказаного вище транспортного засобу та жодного відношення до скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_6 не має, а тому існує необхідність в скасуванні арешту, накладеного на вказаний вище транспортний засіб. Також зазначив, що у зв`язку з тим, що всі необхідні слідчі дії та експертизи по справі виконані вважає, що обраний судом спосіб арешту майна невиправдано обтяжливим, фактично арешт майна привів до порушення нормального існування, який негативно позначається на фінансовому становищі ОСОБА_4 .

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримали та просили задовольнити. Вказав, що потерпілий не має претензій до підозрюваного, останній має намір укласти угоду про визнання вини. Автомобіль знаходиться на відкритому майданчику та псується. Просив скасувати арешт та передати автомобіль на відповідальне зберігання.

Слідчий у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання та вказав, що автомобіль є знаряддям вчинення злочину та є речовим доказом. В результаті ДТП загинула особа, яка має декількох дітей, хоча в кримінальному провадженні визнано лише одну особу потерпілою.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Встановлено, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Житомирській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000724 від 26.10.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 27 жовтня 2020 року було задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, а саме: «Volvo XC70» р.н. НОМЕР_1 , який перебував під керуванням ОСОБА_6 та відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , а також тимчасово позбавлено власника вказаного майна можливості відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

З вищевказаної ухвали вбачається, що арешт на автомобіль було накладено з метою збереження речових доказів. Слідчий суддя виходив з того, що арешт майна потрібен з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст.170 КПК України, є достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя дослідивши матеріали, вважає, що доводи клопотання про скасування арешту є необґрунтованими, оскільки в кримінальному провадженні має місце загибель людини. На час винесення ухвали про накладення арешту на майно, існували підстави для такого арешту, крім того слідчим суддею не встановлено, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Обставини кримінального провадження та пояснення слідчого свідчать, що на цьому етапі потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

Слідчий суддя не бере до уваги доводи заявника про укладення угоди про визнання винуватості, оскільки така угода не долучена до матеріалів клопотання.

Крім того, у загиблого є інші родичі, а слідчий у свою чергу вправі самостійно передати автомобіль на відповідальне зберігання з метою недопущення можливості його псування або забезпечити його схоронність до затвердження угоди про визнання винуватості судом .

Таким чином, незважаючи на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні закінчується, можливі ризики наслідків розпорядження майном продовжують існувати, а тому немає підстав вважати, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

З урахуванням вищевикладеного у задоволення клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 98, 170-175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту з транспортного засобу марки «Volvo XC70» р.н. НОМЕР_1 - відмовити.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1