Справа № 147/526/20
Провадження № 1-кс/147/2/21
УХВАЛА

15 січня 2021 року смт. Тростянець

Слідчий суддя Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,
із секретарем ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3
захисника підозрюваного, адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_5 у розгляді клопотання слідчого СВ Тростянецького відділення поліції Бершадського відділу поліції ГУ Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000132 від 12.06.2020,
в с т а н о в и в:
На розгляді у Тростянецькому районному суді Вінницької області перебуває клопотання слідчого СВ Тростянецького відділення поліції Бершадського відділу поліції ГУ Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 про встановлення стороні захисту: підозрюваному ОСОБА_7 , захисникам ОСОБА_4 , ОСОБА_8 строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000132 від 12.06.2020, до яких надано доступ.
На підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду у справі №147/526/20, провадження 1-кс/147/255/20, визначеного слідчого суддю ОСОБА_5
01.12.2020 року захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 через канцелярію суду подав заяву про відвід слідчому судді ОСОБА_5 .
Заявник вважає, що слідчий суддя ОСОБА_5 не маючи беззаперечних доказів повідомлення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 про місце та час проведення судового засідання, вирішує здійснювати правосуддя. Також, в матеріалах справи містяться телефонограми, які не відповідають встановленому порядку повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. Під час судового засідання 01.12.2020 р. слідчий суддя біля 17.00 год. вийшла до нарадчої кімнати для ухвалення рішення по заяві про відвід прокурора. Однак згідно відкритих та офіційних даних з сайту «Судова влада України» встановлено, що робочий час Тростянецького районного суду Вінницької області з понеділка по четвер з 08.00 год. до 17.00 год., п`ятниця з 08.00 год. до 15.45. год. Незважаючи на імперативну норму ч.6 ст. 115 КПК України, слідча суддя ОСОБА_5 01.12.2020 р. біля18.20 год. вийшла з нарадчої кімнати та запросила до зали судового засідання слідчого та прокурора. Проте його, як захисника ОСОБА_7 не повідомлено про продовження судового засідання, в тому числі і шляхом телефонного дзвінка, що спростовує той факт, що судом і раніше не викликалися учасники провадження шляхом телефонуванням, а складені телефонограми не відповідають дійсності. Також зазначив, що ОСОБА_4 09.12.2020 р. отримав ухвалу суду за його заявою про відвід прокурора. Ознайомившись з нею, встановив, що дана ухвала є однобічною, з неупередженим ставленням до сторони захисту. При залишенні його заяви про відвід прокурора без задоволення, в ухвалі не були зазначені підстави, з яких їх визнано необгрунтованими. ОСОБА_4 зазначає, що ним встановлено ряд обставин, які викликають у сторони захисту об`єктивний сумнів щодо неупередженості при здійсненні процесуального керівництва прокурора Бершадської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , а також на істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону останньою, і як наслідок не дають можливість її участі у справі №147/526/20. Загалом, із судового рішення залишилось незрозумілим, чому слідчий суддя не навела переконливих доводів на спростування заяви сторони захисту про відвід прокурора. Така позиція слідчого судді ОСОБА_5 , на думку заявника, суперечить положенням національного законодавства, вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та висновкам ЄСПЛ.
Заявник просив задовольнити відвід слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000132 від 12.06.2020 при розгляді справи №147/526/20, провадження 1-кс/147/255/20, за клопотанням слідчого СВ Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 про встановлення стороні захисту строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву про відвід слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області підтримав, з підстав та доводів наведених у ній. Заяву просив задовольнити. Крім того, акцентував увагу слідчого судді при дослідженні доказів на відсутність в матеріалах клопотання належних доказів про повідомлення усіх учасників процесу слідчим суддею ОСОБА_5 про час та місце розгляду справи, і навпаки наявність довідок секретарів судових засідань, які вказують на неповідомлення підозрюваного та його захисника адвоката ОСОБА_8 про час та місце розгляду клопотання. Також просив звернути увагу на зміст ухвали слідчого судді Тростянецького районного суду ОСОБА_1 від 19.08.2020 року, якою встановлено бездіяльність прокурора та ухвалу слідчого судді цього ж суду ОСОБА_5 , яка 01.12.2020 року відмовила у задоволенні заяви про відвід прокурора.
Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились. Для повідомлення їх про час та місце розгляду заяви за відомими адресами проживання було направлено судові повістки.
Слідчий суддя ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, проте надала суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, у вирішенні питання про відвід поклалась на розсуд слідчого судді.
Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення заяви про відвід слідчого судді, оскільки дана заява не обгрунтована належним чином та відсутні підстави, які б вказували на упередженість слідчого судді.
Слідчим суддею, з урахуванням думки учасників процесу, згідно положень ст. 81 КПК України, визнано можливим проводити розгляд заяви про відвід слідчого судді у відсутності слідчого судді ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 .
Дослідивши матеріали заяви про відвід, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Тростянецького районного суду Вінницької області, слідчий суддя ОСОБА_5 (справа №147/526/20) перебуває клопотання слідчого СВ Тростянецького відділення поліції Бершадського відділу поліції ГУ Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 про встановлення строку стороні захисту для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, внесене до ЄРДР за №0000132 від 12.06.2020.
Незалежність і об`єктивність слідчого судді в кожному кримінальному провадженні забезпечується, серед іншого, закріпленням загального переліку підстав для відводу від участі у цьому провадженні.
Перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя підлягає відводу, та порядок відводу судді визначені ст. 75, 76 КПК України.
За наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчому судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні (ч. 1, 2 ст. 80 КПК України).
Так, відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Ключовим моментом відводу як цілісного інституту кримінального провадження є упередженість слідчого судді при розгляді питання, що ним розглядається. Така упередженість, як вбачається із формулювань ст. 75, 76 КПК України, може виникнути у зв`язку з наявністю у нього родинних, професійних зв`язків, іншого процесуального статусу, порушенням правил визначення слідчого судді, попередньою участю у цьому провадженні тощо. Обставини, які викликають сумнів в неупередженості судді, мають бути обумовлені фактами відповідного питання, що розглядається, або пов`язаними з ними. Із змісту заяви про відвід вбачається, що заявник просить відвести слідчого суддю від розгляду клопотання слідчого. Отже, сумніви у неупередженості повинні виникати із тих фактів, що мають бути досліджені при вирішенні саме цього питання.
Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим. Обставини, які викладені у заяві про відвід не свідчать про упередженість або зацікавленість слідчого судді у розгляді даного клопотання.
В обґрунтування своєї позиції про наявність упередженості слідчого судді ОСОБА_5 під час розгляду клопотання слідчого, заявник посилається на те, що слідчий суддя здійснює розгляд клопотання слідчого СВ Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 про встановлення стороні захисту строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування без належного повідомлення усіх учасників даного кримінального провадження, а також ухвала слідчого судді від 01.12.2020 р. про відмову у задоволенні заяви про відвід прокурора, є необгрунтованою.
З оглянутих матеріалів клопотання (справа №147/526/20, провадження 1-кс/147/255/20) вбачається, що з метою повідомлення підозрюваного, його захисників та інших учасників справи, слідчим суддею було неодноразово направлені рекомендованими листами з повідомленням про вручення судові повістки, за адресами наявними в матеріалах кримінального провадження. Однак, поштові конверти адресовані зокрема підозрюваному та його захиснику повертались без вручення з причин відсутності за місцем проживання чи закінчення терміну зберігання рекомендованого відправлення.
Разом з тим, слідчим суддею встановлено та не заперечується сторонами, що розгляд клопотання слідчого по даній справі не завершено.

Посилання ОСОБА_4 , що слідчим суддею ОСОБА_5 необгрунтовано відмовлено у задоволенні його заяви про відвід прокурора, зводяться по суті до незгоди з процесуальними діями слідчого судді.
Незгода заявника з рішеннями слідчого судді не може, сама по собі, стати підставою для його відводу у даній справі, оскільки він має відстоювати свою позицію на основі змагальності і доведення своєї правоти, а не просто усувати з процесу учасника, який з ним не погоджується або діє не так, як він вважає за потрібне.
Крім того, при розгляді заяв, клопотань слідчий суддя згідно зі ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
У відповідності до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Тому вони вважаються законними, доки не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. При здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону (ч. 1 ст. 129 Конституції України).
Слідчий суддя не погоджується з доводами заявника. Оскільки кримінальне процесуальне законодавство висуває загальні вимоги до вмотивованості відводу, суд звертається до інших джерел права, які визнані в Україні для більш детального аналізу. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Це положення узгоджується зі статтею 9 Конституції України, що встановлює примат (пріоритет) міжнародного права в Україні.
Суд керується сталою практикою ЄСПЛ в оцінці вмотивованості відводу, зокрема критеріями, що були чітко висвітлені у справі Mironenko та Martenko проти України (Рішення ЄСПЛ від 10 грудня 2009 року, заява № 4785/02, параграфи 66-71) та в основоположних справах Wettstein проти Швейцарії (Рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року, заява № 33958/96, параграфи 42-44) та Kyprianou проти Кіпру (Рішення ЄСПЛ від 15 грудня 2005 року, заява № 73797, параграфи 119, 121). ЄСПЛ вказав, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, і у цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення.
Таким чином, будь-яких вагомих підстав для відводу слідчого судді ОСОБА_5 , заявником не наведено та слідчим суддею не встановлено.
Окрім того, згідно з п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» від 01.01.2001 незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.
Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.
Статтею 15 Кодексу суддівської етики України визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя заявляє про самовідвід від участі в розгляді справи у випадку неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі. Суддя ОСОБА_5 заяви про самовідвід не заявляла, а отже її сумлінність та неупередженість поза сумнівом.
Таким чином, здійснення нею судового розгляду з дотриманням чи порушенням норм КПК України є підставою для звернення адвоката про скасування ухваленого рішення в апеляційному порядку, а не подачі заяви про відвід слідчого судді з підстав її неупередженості, а тому заява ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 до задоволення не підлягає.
Дійшовши даного висновку, слідчий суддя вважає за можливим дослідивши ухвали слідчих суддів від 19.08.2020 року та від 01.12.2020 року не вдаватись до їх детального аналізу, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, який вказує, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
В задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_5 , - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1