Справа № 557/245/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2020 року

Гощанський районний суд Рівненської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_4
секретар судових засідань ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт.Гоща в режимі відеоконфенренцзв`язку з Ватутінським районним судом обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості в кримінальному провадженні про вчинення кримінального правопорушення, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 12.01.2020, по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Радчиха Катеринопільського району Черкаської області, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , громадянин України, з повною загальною освітою, одружений, не працюючий, має на утриманні одну малолітню дитину - 2018 року народження, раніше не судимий,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , у невстановлений час в невстановленому місці, маючи умисел на придбання посвідчення водія, з метою подальшого його використання, діючи за попередньою змовою із невстановленими досудовим розслідуванням групою осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, надав невстановленій досудовим слідством особі свої анкетні дані, фотознімок, з метою підроблення офіційного документа, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 14.10.2017.

Таким чином, ОСОБА_3 надав можливість невстановленій слідством особі, в невстановлений час, в невстановленому місці виготовити підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 14.10.2017 на ім`я - ОСОБА_3 .

В подальшому невстановлена досудовим слідством особа, в невстановлений час, в невстановленому місці, термосублімаційним способом нанесення зображення, використовуючи анкетні дані, фотознімок, які надав ОСОБА_6 , підробила посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 14.10.2017 на ім`я - ОСОБА_3 .

Після цього, в невстановлений час, в невстановленому місці ОСОБА_3 отримав від невстановленої особи підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 14.10.2017 на ім`я ОСОБА_3 , з метою подальшого використання.

Вказані дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 358 КК України, як пособництво у підробленні іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його іншою особою, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що посвідчення водія, яке видається в сервісних центрах МВС, йому не видавалось, отримавши від невстановленої особи підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 14.10.2017, усвідомлюючи фактичну неможливість користування транспортними засобами, в нього виник умисел, направлений на використання підробленого посвідчення водія.

В порушення вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом», в невстановлений досудовим розслідуванням час та обставин, у невстановленої слідством особи (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), ОСОБА_3 придбав завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 14.10.2017 на своє ім`я, видане територіальним сервісним центром № 7141, з відкритими категоріями «В», «С», куди попередньо було внесено дані про особу останнього, яке згідно висновку судової технічної експертизи документів не відповідає аналогічним бланкам посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території України, та яке виконане за допомогою пристрою з термосублімаційним способом нанесення зображення.

У подальшому, 12 січня 2020 року, близько 12 год. 20 хв. ОСОБА_3 , рухаючись автомобілем марки Renault Маstеr, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , був зупинений на автодорозі сполученням «Київ-Чоп» в с.Горбаків Гощанського району Рівненської області працівниками Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, та достовірно знаючи про те, що вказане посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 14.10.2017 є підробленим, використав його, а саме пред`явив працівникам поліції на законну вимогу.

Вказані дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст. ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

13.02.2020 року між прокурором Гощанського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно даної угоди, прокурор та обвинувачений дійшли згоди, щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.5 ст. 27 ч.3 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України. Обвинувачений у повному обсязі сформульованої підозри, беззастережно визнав свою винуватість у вчинені даних злочинів. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений повинен понести за вчинені злочини, а саме у виді обмеження волі на підставі ч.1 ст. 70 КК України у виді 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні обвинуваченому.
Прокурор в судовому засіданні, вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Обвинувачений в судовому засіданні просить укладену з прокурором угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст. 27 ч.3 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Враховуючи викладене, суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, дійшов висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, вимогам закону України про кримінальну відповідальність за ч.5 ст. 27 ч.3 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженого покарання.
Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Окрім цього, обвинуваченому роз`яснено частини 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.
Суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані:
- за ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 358 КК України, як пособництво у підробленні іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його іншою особою, вчинене за попередньою змовою групою осіб;
- за ч.4 ст. ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.
Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є злочинами відповідно середньої та невеликої тяжкості на момент скоєння злочинів (на час розгляду справи нетяжким злочином та кримінальним проступком відповідно), від якого потерпілих немає.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно ст. 66 КК України - є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
Перевіряючи покарання, узгоджене сторонами угоди, на відповідність вимогам КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочинів, як обставини, які пом`якшують покарання, а тому за наявності вказаних обставин суд вважає за можливе призначення узгоджене покарання із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України у виді обмеження волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 1 рік.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.
Шкода, завдана кримінальним правопорушенням відсутня.
Питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальних витрат у провадженні немає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 13.02.2020 року, укладену між прокурором Гощанського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 12.01.2020 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим:
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.3 ст.358 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі, з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази по справі посвідчення водія НОМЕР_1 від 14.10.2017, видане на ім`я ОСОБА_3 зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Гощанський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:
- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором - з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику.

Суддя ОСОБА_1