Ухвала
21 жовтня 2020 року
м. Київ

справа № 161/20481/14
провадження № 51-622ск17

Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 21 серпня 2020 року,
встановив:
Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 16 липня 2020 року заяву захисника ОСОБА_4 про перегляд ухвали Апеляційного суду Волинської області від 02 листопада 2015 року за нововиявленими обставинами залишено без руху.
Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 21 серпня 2020 року повернуто заяву захисника ОСОБА_4 на вказану ухвалу суду апеляційної інстанції.
У касаційній скарзі захисник ставить вимогу про скасування ухвали суду апеляційної інстанції стосовно ОСОБА_5 та призначення нового розгляду в цьому суді. Посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.На обґрунтування своїх вимог зазначає про те, що суддя здійснив розгляд по суті його заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, що обумовлювало прийняття одного із видів судових рішення, передбачених ч. 1 ст. 467 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), а не про повернення заяви.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та додані до неї копії судових рішень, Верховний Суд дійшов такого висновку.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є, окрім іншого, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК).
Відповідно до частин 2, 3 ст. 464 КПК суддя не пізніше наступного дня після надходження заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами до суду перевіряє її на відповідність вимогам статті 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами. При цьому, якщо така заява не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст. 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 цього Кодексу, а саме: заява залишається без руху і вразі неусунення її недоліків повертається.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою Рівненського апеляційного суду від 21 серпня 2020 року повернуто заяву захисника ОСОБА_4 , оскільки захисник не усунув недоліки, які були зазначені в ухвалі Рівненського апеляційного суду від 16 липня 2020 року.
Приймаючи рішення про повернення заяви захисника ОСОБА_4 , суддя апеляційного суду докладно його мотивував та діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Таким чином, суд апеляційної інстанції прийняв обґрунтоване рішення про повернення заяви захисника за нововиявленими обставинами.
Доводи касаційної скарги про істотне порушення судом апеляційної інстанції кримінального процесуального закону є неспроможними, оскільки суперечать змісту ухваленого рішення.

Верховним Судом не встановлено обставин, які були б підставами для скасування ухвали суду апеляційної інстанції за доводами касаційної скарги захисника ОСОБА_4 .
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 21 серпня

2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3