Справа № 362/6471/20
Провадження № 1-кс/362/1565/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року слідчий суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області - ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області клопотання старшого слідчого СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В:

17.12.2020 р. до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Васильківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: на грошові кошти в сумі 150 (сто п`ятдесят) грн., однією купюрами номіналом 100 (сто) грн. серії УЗ 1024997 та однією купюрою номіналом 50 (п`ятдесят) грн. серії СЛ 9503124, з метою отримання доказів щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.
Клопотання обґрунтовано наступним.

Слідчим відділом Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001943 від 17.12.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, тобто пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища.

до Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області надійшов рапорт поліцейського взводу № 2 роти № 1 Батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_4 про те, що під час несення служби разом із поліцейським взводу № 2 роти № 1 Батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції ОСОБА_5 в складі екіпажу Д Комета 0116 на автодорозі Київ-Одеса, в напрямку м. Одеса, 45 ,км (с. Митниця Васильківського району Київської області) було зупинено автомобіль марки Mazda 5, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому не була увімкнена права фара ближнього світла. Під час перевірки документів у водія було виявлено відсутність страхового полісу про укладання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Після роз`яснення ОСОБА_7 про те, що буде розглядатися справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, останній висловив пропозицію надання неправомірної вигоди службовій особі та в подальшому надав неправомірну вигоду в вигляді грошових коштів в сумі 150 (сто п`ятдесят) грн., однією купюрою номіналом 100 (сто) грн. та 50 (п`ятдесят) грн.

в період часу з 00 год. 50 хв. по 01 год. 20 хв., проведено огляд місця події, в ході якого з автомобіля марки Renault Duster, реєстраційний номер НОМЕР_2 вилучено з правої передньої дверної карти грошові кошти в сумі 150 (сто п`ятдесят) грн., однією купюрами номіналом 100 (сто) грн. серії УЗ 1024997 та однією купюрою номіналом 50 (п`ятдесят) грн. серії CJI 9503124, які упаковані до спецпакету № INZ 1019551. Також при огляді з торпеди автомобіля вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_3 виданого Золотоніським ВРЕВ ДАІ УДАІ УМВСУ у Черкаській області 12.12.2009 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та свідоцтво про реєстрацію траноспортного засобу серії НОМЕР_4 на автомобіль марки Mazda 5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, 2008 року випуску, власником якого є ТОВ "Навіа Інвест", які упаковані до спецпакету № INZ 1019553.

Відповідно до п. 2 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подається до суду на протязі 48 годин з моменту його вилучення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи те, що вилучені речі є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі його сліди, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що відповідає п. 2 ч. 2 ст. 167 КПК України, наразі є тимчасово вилученим майном, а також з метою повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування, збереження доказів щодо вчинення особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, на виконання завдань кримінального провадження визначених ст. 2 КПК України, а тому слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.

Прокурор в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву про розгляд даного клопотання у її відсутності, клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя доходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України). При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, заподіяну діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Відповідно до ст. 96-1 КК України - спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Спеціальна конфіскація застосовується на підставі: обвинувального вироку суду; ухвали суду про звільнення особи від кримінальної відповідальності; ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру; ухвали суду про застосування примусових заходів виховного характеру.
Відповідно до ст. 96-2 КК України - спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; 3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Статтею 64-2 КПК України, яка внесена в КПК України законом України № 1019-VIII від 18.02.2016 p., встановлено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особа, які виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна, та мають права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосується арешту майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до переконання, що з метою досягнення дієвості даного кримінального провадження, в частині збереження матеріальних об`єктів, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набутого кримінально протиправним шляхом, а тому, необхідно накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: на грошові кошти в сумі 150 (сто п`ятдесят) грн., однією купюрами номіналом 100 (сто) грн. серії УЗ 1024997 та однією купюрою номіналом 50 (п`ятдесят) грн. серії СЛ 9503124, з метою отримання доказів щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 131, 132, 159-166, 170, 172, 173, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: на грошові кошти в сумі 150 (сто п`ятдесят) грн., однією купюрами номіналом 100 (сто) грн. серії УЗ 1024997 та однією купюрою номіналом 50 (п`ятдесят) грн. серії СЛ 9503124, з метою отримання доказів щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Ухвала про арешт майна виконується негайно, слідчим, прокурором.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1