Справа № 147/924/20
Провадження № 1-кп/147/104/20
ВИРОК
іменем України

26 листопада 2020 року смт. Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, працюючого,
за ч. 1 ст. 125 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 28 вересня 2019 року близько 05.20 год., перебуваючи на території будинковолодіння, яке знаходиться на АДРЕСА_2 , побачивши ОСОБА_5 , умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень, завдав ОСОБА_5 декілька ударі в дерев`яною палицею в спину, верхні та нижні кінцівки, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді множинних синців в ділянках спини, верхніх та нижніх кінцівок, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №148/140 від 21.10.2019 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисне легке тілесне ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному проступку визнав повністю, розкаявся, розповів про мотиви та обставини вчинення злочину, вказав, що дійсно 28 вересня 2019 року зранку прийшов на АДРЕСА_2 , де на той час була його дружина ОСОБА_5 та сказав їй повертатися до дому. Після цього він взяв палицю та вдарив її по спині, по ногах та по руці. Бажає примиритися з дружиною, просить застосувати до нього штраф та не застосовувати обмежувальних заходів.
Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст. 394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються його особи.
Оскільки обвинувачений визнає свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, які надані на підтвердження винуватості обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю і кваліфікує його дії за ч.1 ст. 1259 КК України.
Таким чином суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_5 .
При призначанні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного, думку потерпілої ОСОБА_5 та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, раніше не судимий, працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується з негативної сторони; протягом року після вчинення кримінального проступку за ч.1 ст. 125 КК України дев`ять разів притягався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з вчиненням домашнього насильства щодо потерпілої ОСОБА_5 та його матері; думку потерпілої, яка просила суворо не карати та застосувати обмежувальні заходи до обвинуваченого.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Відсутність обставин, які обтяжують покарання.
З урахуванням обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, суд вважає, що останньому відповідно до принципу індивідуалізації покарання необхідно призначити покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, викладеним у ст. 65 КК України, та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правпорушень відповідно до вимог ст. 50 КК України.
Згідно з ч.1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; 2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності; 3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; 4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб; 5) направлення для проходження програми для кривдників або пробаційної програми.
Враховуючи систематичність вчинення ОСОБА_4 домашнього насильства щодо потерпілої ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що в інтересах потерпілої від кримінального правпорушення, пов`язаного з домашнім насильством, необхідно застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 обмежувальні заходи, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1, п.3 ч. 1 ст. 91-1 КК України на строк два місяці.

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373- 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правпорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді ста п`ятдесяти годин громадських робіт.
Застосувати до ОСОБА_4 обмежувальні захади строком на 2 (два) місяці та покласти такі обов`язки:
заборонити перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 ;
заборонити наближатися на визначену відстань у 50 метрів до місця, де потерпіла ОСОБА_5 постійно проживає, а саме за адресою: АДРЕСА_3 .
Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1