КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного (в режимі ВКЗ із
Київським СІЗО) ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001982 від 20.10.2018 року, за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 грудня 2020 року про продовження строку тримання під вартою до 29.01.2021 року включно,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ужгород, українцю, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.28 ч.4 ст.190, ч.1 ст.255 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001982 від 20.10.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.28 ч.4 ст.190, ч.1 ст.255, ч.2 ст.190, ч.4 ст.190 КК України.

07 жовтня 2020 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України і того ж дня ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.28 ч.4 ст.190, ч.1 ст.255 КК України.

09 жовтня 2020 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05.12.2020 року.

26 листопада 200 рокуухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001982 від 20.10.2018 року продовжений до 6-ти місяців, тобто до 07.04.2021 року.

30 листопада2020 року старший слідчий в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 звернувся з клопотанням про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.28 ч.4 ст.190, ч.1 ст.255 КК Українита продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, аніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 . Також вказує, що на даний час у кримінальному провадженні продовжують проводитися слідчі (розшукові) дії, які мають суттєве значення для судового розгляду даного кримінального провадження та повноти досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 грудня 2020 року клопотання задоволено та продовжено ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 29.01.2021 року включно, без визначення застави. Обґрунтовуючи своє рішення суд послався на наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.28 ч.4 ст.190, ч.1 ст.255 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також даних про особу підозрюваного та доведеність неможливості застосувати до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

На вказану ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_7 подалаапеляційну скаргу в якій не погоджується з ухвалою слідчого судді, вважає її незаконною та необґрунтованою через порушення норм процесуального законодавства. Захисник стверджує, що матеріали клопотання не містять жодного доказу причетності ОСОБА_6 до злочинів, у скоєнні яких він підозрюється, при цьому, ризики зазначені у клопотанні не підтверджені жодним доказом, які їх обґрунтовують, водночас, обґрунтованість підозри ґрунтується лише на припущеннях, які слідчі вважають встановленими фактами. Окрім цього, захисник вважає, що пред`явлення ОСОБА_6 підозри за ч.1 ст.255 КК України є неправомірним, оскільки вказана стаття, відповідно до Закону №671-ІX від 04.06.2020 року, викладена у новій редакції і не містить кримінальної відповідальності за злочин у якому підозрюється ОСОБА_6 , а отже такий злочин можна вважати декриміналізованим, оскільки він був кваліфікований і вчинений до набрання чинності вказаного закону, а саме 27.06.2020 року. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний західне пов`язаний з триманням під вартою, або визначити заставу, як альтернативний запобіжний захід.

Заслухавши:
доповідача суддю апеляційного суду;
прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, ухвалу слідчого судді просив залишити без змін, як законну та обґрунтовану;
підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити;
ознайомившись з матеріалами клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Словосполучення «обґрунтована підозра» передбачає наявність існування фактів або інформації, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин («Cebotari v. Moldova», п.48).

При оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними («Боцано проти Франції»).

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

У даному кримінальному провадженні, зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.28 ч.4 ст.190, ч.1 ст.255 КК України, є обґрунтованою.

Перевіряючи доводи клопотання сторони обвинувачення на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, та конкретні обставини кримінального провадження, що у свою чергу дає підстави для застосування до ОСОБА_6 одного з запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні

Після спливу певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для обмеження свободи, а суди зобов`язані обґрунтувати рішення про продовження обмеження свободи підозрюваної особи іншими підставами, які мають бути чітко вказані, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного з часом зменшуються (справа «Ткачов проти України» від 13.12.2007 p., «Єлоєв проти України» від 06.11.2008р.).

Отже, з практики Європейського суду з прав людини випливає, що суд повинен уважно ставиться до того, що з плином часу продовжуване тримання заявника під вартою потребує більшого обґрунтування і що сторона обвинувачення повинна надавати додаткові підстави щодо цього питання.

Проте з моменту застосування до підозрюваного ОСОБА_6 найбільш суворого запобіжного заходу, сторона обвинувачення не заявляла про нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

В свою чергу сторона захисту зазначила, що ОСОБА_6 перебуває під вартою вже більше 3-х місяців, однак за цей час ніяких процесуальних дій з ним не проводилося.

Задовольняючи клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти вказаним слідчим у клопотанні ризикам.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першоїцієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першоїцієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятоюцієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання на території України за адресою: АДРЕСА_2 ,де характеризується позитивно, має дружину та двох неповнолітніх дітей, до кримінальної чи адміністративної відповідальності раніше не притягувався.

Таким чином, враховуючи тяжкість покарання за кримінальні правопорушення у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , його вік, позитивні характеристики, наявність постійного місця проживання, а також, враховуючи що слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень та приймаючи до уваги недоведеність прокурором недостатності застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні, та враховуючи, що нові ризики не заявлені, а також з урахуванням ролі ОСОБА_6 у вчиненні даних злочинів, який не є організатором, виходячи з відсутності обставин необхідності обмеження права особи на свободу, що передбачено кримінальним процесуальним законом України та ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та зважаючи на правову позицію Європейського суду з прав людини у справі «Манчіні проти Італії», де зазначено, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюється до позбавлення волі для цілей ст.5 §1(с) Конвенціїпро захист прав людини і основоположних свобод, можна зробити висновок, що цілодобовий домашній арешт цілком може забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника підозрюваного слід задовольнити частково, а тому ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 грудня 2020 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого проживання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 грудня 2020 року про продовження підозрюваному ОСОБА_6 , строку тримання під вартою до 29.01.2021 року включно, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 погоджене з прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 процесуальні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим та прокурором у кримінальному провадженні;
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
- не відлучатися із м. Ужгорода без дозволу слідчого, прокурора або суду, крім випадків надання необхідної медичної допомоги;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та обов`язків покладених судом, визначити до 29.01.2021 року, включно.

Негайно доставити підозрюваного ОСОБА_6 до місця його проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де звільнити його з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Офіс Генерального прокурора, а її виконання на орган Національної поліції України за місцем перебування підозрюваного ОСОБА_6 під цілодобовим домашнім арештом.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3