Справа № 215/1268/18
1-кп/215/45/20
У Х В А Л А

Іменем України

04 листопада 2020 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №7 в м.Кривому Розі кримінальні провадження №0000474 від 14.03.2018 року та №0000098 від 13.01.2018 року у відношенні: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185, ч.2 ст.307 КК України;

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_5 ; обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; захисник ОСОБА_6 , ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується в незаконному збуті наркотичних речовин, та злочину проти власності.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 , у зв`язку з наявністю ризиків, які не зменшилися, тяжкості злочину, необхідністю допиту свідка, відсутністю громадянства та постійного місця проживання, відсутністю міцних соціальних зв`язкув та засобів існування, позбавленням останньої батьківських прав, тому з метою забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, згідно положень ст. 177 КПК України, слід продовжити строк тримання під вартою.

Обвинувачена ОСОБА_4 , заперечує проти клопотання прокурора, просить змінити запобіжний захід на більш м`який у виді домашнього арешту.

Захисник в судовому засіданні заперечувала проти клопотання прокурора, просить змінити на більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту через відсутності доказів на підтвердження зазначених прокурором у клопотанн ризиків, та тривалого тримання під вартою.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Обставини, викладені в ухвалі слідчого судді Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.03.2018року при обранні обвинуваченій запобіжного заходу залишилися.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу та продовження строку його дії, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, а не тільки ті, на які посилаються прокурор та сторона захисту.

Пункт перший ст.5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

З практики Європейського суду з прав людини слідує, що тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не залишивши особу під вартою.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 25.07.2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Із матеріалів кримінального провадження доданих до обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується в тяжкому злочині, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання її винною, з огляду на вірогідність переховування від суду за відсутності постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків, незаконного впливу на свідка, вчинення іншого кримінального правопорушення, спростовують заперечення захисника. На думку суду, в даному випадку інтереси суспільства превалюють над правами обвинуваченої щодо її особистої свободи та недоторканості, гарантованих ст.29 Конституції України, а ухвала суду є законодавчо установленим рішенням, щодо тримання особи під вартою.

З урахуванням викладеного і того, що по справі проводиться судовий розгляд, а інтереси суспільства та держави в даному випадку превалюють над інтересами особи, її особистої свободи та недоторканості, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та продовжити строк тримання обвинуваченій під вартою на 60 днів.
Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 184, 199, 331 КПК України, рішенням Конституційного Суду України від 13.06.2019 р. №4-р/2019, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження дії обраного запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити строк застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Комсомольськ, Тісульського району, Кемерівської області Російської Федерації,у вигляді тримання під вартою, в Державній установі «Криворізька установа виконання покарань (№3)» на час розгляду справи у суді, але не більше ніж на 60 (шістдесят) днів, тобто по 02 січня 2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: