Справа № 161/1500/21
Провадження № 1-кс/161/721/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 28 січня 2021 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представника власника майна ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 25.06.2020 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.204 КК України,

В С Т А Н О В И В
Старший слідчий з ОВС СУ ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про арешт автомобіля марки «SCANIA R420» з номерним знаком НОМЕР_1 ; напівпричіп марки «SCHMITZ SPR24L» з номерним знаком НОМЕР_2 .

У поданому клопотанні слідчий вважає, що транспортний засіб зберіг на собі сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому необхідно вжити заходів до його збереження шляхом накладення на нього арешту.

В судовому засіданні слідчий та прокурор подане клопотання підтримали, навели доводи аналогічні тим, що зазначені у клопотанні, та просили його задовольнити.

Представник власника майна ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання слідчого та просив суд відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши міркування учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що закріплено у ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини втручання у це право має мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Зазначені вимоги у контексті застосування заходів забезпечення кримінального провадження вимагаються визначення статусу суб`єкта, майно якого підлягає арешту у кримінальному провадженні та законної мети здійснення такого обмеження відповідного права.

Згідно з ч.1 ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим КПК України.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, підставою для накладення арешту на майно є наявність сукупності підстав чи обґрунтованих підозр вважати, що відповідне майно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України метою накладення арешту на майно може бути забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до п.п. 1, 2, 5 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що СУ ГУ ДФС у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000031, яке 25.06.2020 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань з попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст.204 КК України.
Відповідно до постанови старшого слідчого з ОВС СУ ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_4 від 04.02.2020 транспортний засіб марки «SCANIA R420» з номерним знаком НОМЕР_1 ; напівпричіп марки «SCHMITZ SPR24L» з номерним знаком НОМЕР_2 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 28.11.2019 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 4 ст.358 КК України.

Слідчий суддя, з врахуванням об`єктивно проведеного аналізу доказів, встановив, що в матеріалах клопотання відсутні докази, які б підтверджували необхідність накладення арешту на вищевказаний транспортний засіб, як того вимагає ст.171 КПК України.

Окрім цього, слідчий суддя звертає увагу на той факт, що згідно з ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.01.2021 скасовано арешт на транспортний засіб марки «SCANIA R420» з номерним знаком НОМЕР_1 ; напівпричіп марки «SCHMITZ SPR24L» з номерним знаком НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 лютого 2020 року.
Неможливість виконання постанови суду у справі про порушення митних правил про стягнення з ОСОБА_6 штрафу в жодному випадку не може бути підставою для накладення арешту на майно в рамках кримінального процесуального законодавства.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність обставин, що підтверджують необхідність повторного накладення арешту на транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а тому в задоволенні клопотанні слідчого необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 130, 132, 170, 171, 173, 174, 309, 372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В

В задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 25.06.2020 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя