УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданнів залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ПрАТ «Троянівське» на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду зі скаргою, поданою в інтересах ПрАТ «Троянівське» на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в якій просить зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому внести відомості до ЄРДР за заявою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ПрАТ «Троянівське» про вчинені кримінальні правопорушення співробітниками правоохоронних органів, передбачених ст.ст. 191, 206-1, 364, 366 КК України.

У скарзі зазначає, що 13.11.2020 р. він звернувся до ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому із заявою про кримінальне правопорушення, проте станом на 20.11.2020 скаржнику не вдалося з`ясувати чи було внесено відомості до ЄРДР за його заявою.

Скаржник у судове засідання не з`явився, у скарзі зазначив, що просить провести її розгляд без його участі, подану скаргу підтримує у повному обсязі.

Представник органу досудового розслідування, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України це не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно із ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Із наданих сканокопій матеріалів слідує, що ОСОБА_3 звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення до ТУ Державного Бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, яка була зареєстрована 17.11.2020, в якій вказав про вчинення, на його думку, кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 191, 206-1, 364, 366 КК України співробітниками органів поліції спільно з співробітниками органів прокуратури, які зловживаючи своїм службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби та завданням кримінально-процесуального законодавства, спільно із суддями Рівненського міського суду Рівненської області, починаючи з серпня 2020 року, систематично вживають заходів, направлених на протидію господарській діяльності ДП «ДГ «Білокриницьке» та ПрАТ «Троянівське» за надуманими підставами, шляхом проведення обшуків, накладення арешту на майно, вчинення інших дій, що унеможливлює здійснення господарської діяльності. Зокрема вказує, що слідчим в ході проведення досудового розслідування внесено на розгляд слідчого судді за надуманими підставами ряд клопотань про проведення обшуків на зернових складах, де ПрАТ «Троянівське» здійснює зберігання зернових та олійних культур, в подальшому 09.10.2020 проведено обшуки, в ході яких вилучено насіння соняшнику заліковою вагою 111 570 кг та заліковою вагою 201 000 кг, ініційовано перед слідчим суддею клопотання про накладення арешту на майно, вилучене в ході обшуків, з метою блокування діяльності підприємства. При цьому вказує, що в клопотанні про накладення арешту зазначені надумані обставини, голослівні твердження без підтвердження доказами, а також долучено штучні докази. При цьому, слідчий суддя, будучи введеним в оману слідчим, не пересвідчившись у правдивості повідомлення власника майна про судове засідання, розглянув клопотання органу досудового розслідування без повідомлення власників майна та задовольнив клопотання, чим порушив норми законодавства. Внаслідок подальшого накладення арешту на вилучене майно було заблоковано діяльність ПрАТ «Троянівське», від чого останнє зазнало матеріальної шкоди.

25.11.2020 року листом № С-6183/14-01-01-20 за підписом начальника Першого СВ СУ Територіального управління ДБР, розташованого у м. Хмельницькому матеріали звернення направлені для розгляду до ГУНП у Рівненській області для розгляду та проведення службового розслідування.

Відповідно до листа заступника начальника начальника СУ ГУНП в Рівнненській області від 18.12.2020, на даний час триває проведення службового розслідування.

Положеннями частини 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписом ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Як вбачається зі сканокопій матеріалів розгляду звернення адвоката ОСОБА_3 , викладені ним обставини скоєння, на його думку, співробітниками органів поліції спільно з співробітниками органів прокуратури, суддями Рівненського міського суду Рівненської області кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 191, 206-1, 364, 366 КК України не містять конкретних даних, які б свідчили про вчинення злочинів безпосередньо вищевказаними особами.

Аргументи адвоката ОСОБА_3 про можливе вчинення злочинів, ґрунтуються на його власній оцінці та незадоволенні процесуальною діяльністю представників органу досудового розслідування, які, здійснюючи досудове розслідування у межах кримінального провадження, зверталися до слідчого судді із клопотанням про надання дозволу на проведення обшуків, про накладення арешту. Також у заяві викладена незгода скаржника із діями судді щодо розгляду клопотань про накладення арешту.

При цьому, згідно з вимогами ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий та прокурор здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

При оформленні слідчим та погодженні прокурором клопотань щодо обшуку чи арешту майна у кримінальному провадженні останні, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 94 КПК, керуються своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку. І саме вони вказують чи погоджують зазначення будь-яких фактів та обставин у тих клопотаннях, які вважають за необхідне для мотивування їх переконливості. Оцінку таким обставинам і фактам надає слідчий суддя, який визначає чи правильними є зазначена стороною обвинувачення оцінка та факти. У свою чергу, правильність наданої слідчим суддею оцінки обставин і фактам перевіряє суд апеляційної інстанції у випадках, визначених ст. 309 КПК.

Тобто, процесуальна діяльність вищевказаних суб`єктів владних повноважень в межах їх посадової дискреції не може бути підставою для їх кримінального переслідування.

Щодо можливої, на думку скаржника, причетності суддів Рівненського міського суду до систематичної протидії господарській діяльності ПрАТ «Троянівське» та ДП «ДГ Білокриницьке», слідчий суддя також враховує положення ст. 129 Конституції України, відповідно до якої суддя при здійсненні правосуддя, є незалежним та керується принципом верховенства права. Відповідно до ст. 126 Конституції України забороняється вплив на суддю у будь-який спосіб.

При цьому слід зазначити, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання; втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом. Судові рішення та процесуальні дії суду при розгляді справ, що перебувають у їх провадженні, можуть бути переглянути виключно у порядку та на підставах, визначених відповідним процесуальним законом.

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року, суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

Таким чином, заява адвоката ОСОБА_3 про вчинення злочину не містить конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації дій за відповідними статтями Кримінального кодексу України. У викладених у заяві фактах відсутні конкретні дані, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення безпосередньо вищевказаними особами.

З огляду на викладене, представник органу досудового розслідування обґрунтовано відмовив скаржнику у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР.

Керуючись статтями 214, 303- 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ПрАТ «Троянівське» на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення повного тексту рішення.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1