УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/1840/16-к

Провадження № 1-в/638/222/20

02.10.2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків виконання обвинувального вироку відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 03.07.2017 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу 850 грн., ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.10.2018 року призначене покарання замінене на 50 годин громадських робіт, -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло подання начальника Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.07.2017 року у зв`язку із закінченням строків виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вимоги подання обґрунтовано тим, що строк виконання вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.07.2017 року сплив 03.08.2019 року, та у встановлені строки орган пробації не отримав від засудженого документ про сплату штрафу. За поданням органу пробації призначене ОСОБА_5 покарання було замінене на громадські роботи та на його адресу були направлені виклики про необхідність явки останнього до органу пробації, проте він не прибув. В ході перевірки було з`ясовано, що ОСОБА_5 проживав у хостелі, однак останні пів року його місцезнаходження було невідомо, у зв`язку з чим органом пробації вчинялись першочергові заходи з метою виявлення засудженого, однак вони виявились безрезультатними. Наразі органу пробації вдалось встановити, що ОСОБА_5 перебуває у державному розшуку за Новобаварським ВП ГУНП в Харківській області, крім того, більше до кримінальної відповідальності він не притягувався, про що свідчить справка №120-27052020/63210. Просить суд задовольнити подання.

Представник органу пробації в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином.

Прокурор Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 в судовому засіданні при вирішенні питання про звільнення від відбування покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.07.2017 року у зв`язку із закінченням строків виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 покладався на розсуд суду.

Дослідивши матеріали особової справи №16/2019 відносно ОСОБА_5 , а також матеріали внесеного подання, суд приходить до наступного висновку.

Згідно статті 152 КВК України підставами звільнення від відбування покарання є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 80 Кримінального кодексу України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років.

Згідно частини 3 статті 80 Кримінального кодексу України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності подвоюються.

Відповідно до частини 4 статті 80 Кримінального кодексу України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Стаття 80 Кримінального кодексу України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

За таких обставин застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас засуджений до певного виду покарання не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Отже, застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом трьох умов інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку: закінчення зазначених у статті 80 Кримінального кодексу України строків; неухилення засудженого від відбування покарання; невчинення протягом встановлених ч.ч.1 та 3 ст.80 КК України строків нового злочину.

Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду.

Судом встановлено, що вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.07.2017 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України з призначенням покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.

Вирок відносно ОСОБА_5 набрав законної сили 03.08.2017 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.10.2018 року подання прокурора Харківської місцевої прокуратури №1 у порядку виконання вироку суду відносно ОСОБА_5 про заміну засудженому міри кримінального покарання у виді штрафу на міру кримінального покарання у виді громадських робіт задоволено: замінено ОСОБА_5 покарання, призначене вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.07.2017 року у виді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень на покарання у виді 50 (п`ятдесяти) годин громадських робіт.

За період з моменту ухвалення вироку по теперішній час ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вчинення нового злочину не притягувався, що підтверджується довідкою про судимість від 17.06.2020 року.

З матеріалів подання вбачається, що відносно ОСОБА_5 Новобаварським ВП ГУ НП в Харківській області заведено оперативно-розшукову справу та оголошено державний розшук.

Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області від 21.08.2020 року, ОСОБА_5 вибув за адресою: АДРЕСА_3 , однак за вказаною адресою знаходиться адміністративна будівля.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність в діях обвинуваченого ухилення від виконання вироку суду, суд виходив з наступного.

Ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку встановлюється за чітко регламентованою законодавством процедурою, та вирішується виключно судом, оскільки ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, відповідно до частини 2 статті 389 Кримінального кодексу України, є злочином.

Отже, особа, визнається такою, що ухиляється від відбування покарання лише за наявності обвинувального вироку.

Відомостей щодо притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 389 КК України (ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт), матеріали провадження не містять та суду не надано.

Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дії або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.

Таким чином, єдиною та безумовною підставою для визнання особою такою, що ухиляється від виконання покарання, призначеного їй за вироком суду, є лише наявність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною саме в ухиленні від відбування покарання.

Наявність лише факту невиконання засудженим громадських робіт сам по собі не свідчить про ухилення від відбування цього покарання.

Відповідно до частини 1 статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові ВСУ №5-324кс15 від 24.12.2015 року.

У справі «Грабчук проти України» Європейський Суд зазначає, що «презумпція невинуватості порушена, якщо посадова особа висловлює думку про винність особи, обвинуваченої у вчиненні злочину, коли цього не було доведено відповідно до закону».

Момент, з якого особа вважається винуватою, є саме той час, коли вина особи доведена в законному порядку, тому альтернативна процедура встановлення винуватості особи є неприпустимою.

Отже, в матеріалах провадження відсутні дані про ухилення засудженим ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного вироком, а відтак, відсутні підстави для зупинення перебігу строку виконання обвинувального вироку і застосування частини третьої статті 80 КК України, висновки суду з цього приводу не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відтак, враховуючи обставину, що засуджений за період з 03.07.2017 року до кримінальної відповідальності не притягувався, факт ухилення від виконання вироку суду не доведено, суд вважає, що строки виконання вироку, визначені статтею 80 Кримінального кодексу України, закінчились, а тому наявні обставини для звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку зі спливом строку давності виконання обвинувального вироку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.80 КК України, ст.537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.07.2017 року, яке замінене ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.10.2018 року у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківської апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий: