Ухвала
Іменем України

16 листопада 2020р.

м. Київ
Справа № 404/6403/19
Провадження № 51-5479 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 червня 2020 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 20 жовтня 2020 року, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003904,
встановив:

За вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 червня 2020 року

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
м. Кіровограда, громадянина України, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останнього разу 22 лютого 2018 року вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк
4 роки, звільненого по відбуттю призначеного покарання 18 березня 2019 року,

засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТДП «М`ясокомбінат Ятрань» 12022, 55 грн на відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 20 жовтня 2020 року зазначений вирок місцевого суду залишено без зміни.
За вироком суду, ОСОБА_4 визнано винним у тому, що він, у період часу з 08 травня 2019 року по 04 серпня 2019 року, повторно, за попередньою змовою групою осіб, таємно викрав майно потерпілих «Сільпо №223» ТОВ «Сільпо-Фуд», «Єва-807», ТОВ «М`ясокомбінат Ятрань», «Файномаркет№144», «Єва-808», «Єва-803», «Файномаркет №151», ТОВ«М`ясокомбінат Ятрань», «Watsons» ТОВ «ДЦ Україна», «Єва-807» заподіявши останнім матеріального збитку, відповідно, в розмірі 834 грн., 256 грн., 5794 грн., 10958 грн., 6439 грн., 1663 грн., 611,98 грн., 5120 грн., 674, 60 грн, 629,80 грн.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 вказує на те, що йому призначено занадто суворе покарання, а тому просить змінити судові рішення та пом`якшити йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. Стверджує, що місцевим судом належним чином не враховано положень ст. 66 КК України. Свої вимоги мотивує тим, що суд при призначенні йому покарання не в повній мірі врахував, його особу, а також не взяв до уваги обставини, що пом`якшують покарання, а саме: з`я?влення із зізна?нням, щире каяття, збіг тяжких особистих та сімейних обставин. Вказує на те, що апеляційний суд належним чином не проаналізував доводів його апеляційної скарги щодо пом`якшення йому покарання та безпідставно погодився із рішенням суду першої інстанції в цій частині.

Перевіривши доводи, наведені у касаційній скарзі, та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на таке.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПКУкраїни суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Доведеності винуватості засудженого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, установлених та перевірених місцевим судом у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 185 КК Верховний Суд не перевіряв, оскільки законність й обґрунтованість судових рішень у цій частині засуджений не оскаржує.

Що стосується доводів засудженого про суворість призначеного йому покарання, то колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до статей 50, 65 КК Україниособі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Питання призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання, тощо.

Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням всіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував конкретні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 ККУкраїни відноситься до категорії середньої тяжкості, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше неодноразово судимий, судимості не зняті і не погашені у встановленому законом порядку, обставину, яка пом`якшує покарання засудженого, а саме щире каяття та відсутність обтяжуючих обставин. Крім того, судом враховано й висновок органу пробації, який вважає, що ризик вчинення ОСОБА_4 нового кримінального правопорушення високий, ризик небезпеки для суспільства та для окремих осіб високий, виправлення обвинуваченого без обмеження або позбавлення волі може становити високу небезпеку для суспільства і окремих осіб, застосування соціально-виховних заходів щодо ОСОБА_4 з метою корекції поведінки обвинуваченого неможливе без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

З урахуванням вказаних обставин, суд дійшов обгрунтованного висновку й правильно призначив йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, яке не є максимальним.

Апеляційний суд із додержанням приписів статей 404, 405 КПК України переглянув кримінальне провадження за апеляційними скаргами, належним чином перевірив викладені у них доводи, які за своїм змістом аналогічні доводам наведеним у касаційній скарзі засудженого, визнав їх необґрунтованими і зазначив в ухвалі відповідні мотиви та підстави прийнятого рішення. З такими висновками погоджується й колегія суддів касаційного суду.

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. ст. 370, 419 КПК України, є законною, мотивованою та обгрунтованою.
Покарання, призначенеОСОБА_4 , є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Воно відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. ст. 50, 65 КК України, а тому, підстави для його пом`якшення за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, відсутні.
Враховуючи вищезазначене, та відсутність в обґрунтуванні касаційної скарги переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, в той час, як з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428, ст. 441 КПКУкраїни, Суд
постановив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 червня 2020 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 20 жовтня 2020 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3