Справа № 591/6985/18
Провадження №1-кп/991/84/19
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 серпня 2020 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

заставодавця ОСОБА_8 ,

розглянувши у вікритому судовому засіданні кримінального провадження №0002180 від 06 липня 2017 року щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.368, ч.2 ст.15 ч.4 ст.368 КК України,

клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 та заяву заставодавця ОСОБА_8 про повернення коштів, внесених як застава,

установив:

Обвинувачений ОСОБА_7 в порядку ст.331 КПК України подав клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді застави, яку було визначено в розмірі 5 000 000 грн., на інший запобіжний захід, повернення заставодавцю ОСОБА_8 коштів у розмірі 4 970 000 грн. Клопотання обґрунтовує тим, що востаннє ухвалою Вищого антикорупційного суду від 05 листопада 2019 року захиснику обвинуваченого - адвокату ОСОБА_6 судом було відмовлено у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу. Зазначає, що з того часу судом було призначено та відбулося декілька судових засідань, жодне з яких обвинувачений не пропустив без поважних причин, при тому, що термін дії процесуальних обов`язків давно сплив, а за їх продовженням прокурор до суду не звертався. Вказуючи на розмір обраної застави, внесення якої забезпечили дружина обвинуваченого у розмірі 10 000 грн. та ОСОБА_8 у сумі 4 970 000 грн., обвинувачений зауважує, що ця сума була і є для нього завідомо непомірною. ОСОБА_8 займається підприємницькою діяльністю, з огляду на те, що останній не розраховував на такий тривалий період досудового розслідування та судового розгляду, дана сума виявилась для нього надмірним тягарем, її вилучення з комерційного обігу на невизначений період завдає істотних збитків, у зв`язку з чим він неодноразово висловлював вимоги щодо вжиття заходів якнайшвидшого повернення йому вказаної суми коштів або її частини. У зв`язку з пандемією коронавірусу в Україні проблеми фінансування бізнесу та платоспроможності домогосподарств стали надзвичайно гострими та глобальними за своїм масштабом. Обвинувачений вказує на те, що він об`єктивно позбавлений можливості впливати на повернення коштів ОСОБА_8 за рахунок власник доходів чи майна, однак не може стояти осторонь його фінансових проблем та клопоче перед судом про повернення заставодавцю застави або більшої її частини, оскільки вважає, що наразі немає дійсної потреби забезпечувати кримінальне провадження заставою у такому розмірі.

28 травня 2020 року на адресу Вищого антикорупційного суду надійшла нотаріально посвідчена заява ОСОБА_8 , в якій він просить вирішити питання про повернення йому (хоча б частково) коштів, внесених ним як заставу за обвинуваченого ОСОБА_7 згідно ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08 листопада 2017 року. Зазначає, що коли він погодився внести заставу, то не розраховував, що кримінальне провадження потребуватиме знерухомлення його обігових коштів на такий тривалий період. Він неодноразово звертався до ОСОБА_7 з проханням владнати дане питання, оскільки ця ситуація заподіює йому реальних збитків, також, йому відомо, що за час, який минув з початку досудового розслідування та внесення застави ОСОБА_7 зарекомендував себе як особа, що добросовісно виконує свої процесуальні обов`язки та не зловживає своїми процесуальними правами. Окрім цього, у зв`язку з тим, що в Україні більше двох місяців діє карантин, ОСОБА_8 як підприємець зазнає значних збитків, що ставить його у дуже скрутне фінансове становище. Аби не збанкрутувати, заставодавець розглядає питання отримання кредиту в банківських установах, що вимагає суттєвих додаткових витрат, пошук майнових поручителів, передавання майна в заставу, а потім й сплати значних відсотків за користування коштами. На його думку, наразі, відсутнє будь-яке розумне виправдання існуючому розміру застави, що був обраний на початковому етапі кримінального провадження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_6 просили змінити запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 5 000 000 грн. на інший запобіжний захід, а саме, застосувавши особисту поруку осіб, що заслуговують на довіру суддів у відставці ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , або зменшити визначений розмір застави, повернувши заставодавцю ОСОБА_8 кошти.

Заставодавець ОСОБА_8 просить задовольнити його заяву та повернути кошти в розмірі 4 970 000 грн. або хоча б частково, які були внесені ним як застава. Пояснив, що він, бажаючи допомогти своєму другу, вніс власні кошти як заставу, однак, виявилось, що справа є занадто довгою, а ці кошти йому потрібні для розвитку власних підприємств. За таких обставин він вимушений звертатись до банків за отриманням кредитів та буде змушений сплачувати відсотки за користування кредитними коштами.

Прокурор ОСОБА_5 заперечує проти задоволення клопотання та заяви заставодавця, вказав, що заставодавець опікується інтересами розвитку власних підприємств, не зазначаючи, що існує якась загроза життю чи здоров`ю йому чи членам його родини. Крім того, можливості зменшення розміру застави в КПК України не передбачено. Ризики впливати та перешкоджати кримінальному провадженню не зникли і не зменшились. Обвинувачений ОСОБА_7 має широке коло зв`язків в судовій системі, які може використати для впливу на результат справи. Переконаний, що визначений ухвалою Солом`янського районного суду від 08 листопада 2017 року розмір застави зменшенню не підлягає, оскільки забезпечує належне виконання ОСОБА_7 його процесуальних обов`язків.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у розгляді клопотання та заяви, дослідивши матеріали, що надані до клопотання та заяви, суд дійшов таких висновків.

Відповідно ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва від 08 листопада 2017 року до ОСОБА_7 , якому 02 листопада 2017 року було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.368 КК України, було застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 5 000 000 грн.. Також, на ОСОБА_7 були покладені обов`язки, обсяг яких в подальшому зменшувався. Станом на час розгляду клопотання обов`язків, передбачених ч.5 с.194 КПК України, на обвинуваченого не покладено.

Частиною першою статті 201 КПК України визначено, що обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Клопотання про зміну запобіжного заходу розглядається за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Так, ч.1 ст.194 КПК України встановлює, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Кримінальне процесуальне законодавство не визначає переліку підстав зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту, ст.201 КПК України вказує тільки на те, що до клопотання мають бути додані матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання.

Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий.

Зміна запобіжного заходу може полягати у зміні виду запобіжного заходу, скасуванні, зміні або покладенні додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК, чи у зміні способу виконання цих обов`язків.

Суд вже висловлювався про те, що, на його думку, підставами звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу. Такими підставами, наприклад, може бути суттєва зміна обставин, що їх було взято до уваги при обранні запобіжного заходу, а саме змінилася кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я обвинуваченого, змінився склад його родини чи утриманців, або майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення.

Такі ж підстави можуть бути враховані судом в конкретній справі при вирішенні питання про зменшення розміру застави, який було визначено раніше за судовим рішенням.

Відповідно ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Суд враховує те, що на час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу обвинувальний акт, яким висунуто обвинувачення ОСОБА_7 за ч.4 ст.368, ч.2 ст.15 ч.4 ст.368 КК України, передано на розгляд суду 21 листопада 2018 року, з моменту розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу змінилася кваліфікація правопорушення в сторону збільшення обсягу обвинувачення; продовжують існувати ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та ризик переховування від правосуддя; та неможливість запобігти цим ризикам внаслідок застосування більш м`якого запобіжного заходу, якими є особисте зобов`язання чи особиста порука. Разом з тим, суд враховує, що в кримінальному провадженні розпочато судовий розгляд, за встановленим порядком досліджуються письмові документи сторони обвинувачення, тривалість застосування застави в розмірі 5 000 000 грн. становить майже три роки. Практика Європейського суду з прав людини передбачає у разі належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого, пом`якшувати умови обмеження прав та свобод людини, пов`язані зі застосуванням запобіжного заходу. У цьому випадку необхідно також врахувати, що заставодавцем є не обвинувачений ОСОБА_7 , а третя особа.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Суд повторює, що обґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді застави, може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказаний запобіжний захід було застосовано, та у зв`язку з виникненням інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення або скасування, оскільки строк дії цього запобіжного заходу в ухвалі від 08 листопада 2017 року не зазначено, а тривалість в часі запобіжного заходу без врахування обставин справи в конкретному випадку може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.

На підставі викладеного суд вважає, що оскільки ризики не зменшилися, враховуючи належну процесуальну поведінку обвинуваченого протягом часу розгляду справи, тривалість дії запобіжного заходу, стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 необхідно встановити інший, більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді застави меншого розміру, з урахуванням обставин, про які йде мова вище, який дозволить забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків у цьому провадженні, оскільки це є основною метою застосування запобіжного заходу, а не покарання особи, вина якої не встановлена вироком суду.

Наявність вказаних вище ризиків стосовно обвинуваченого, дій до яких він може вдатись, висунення обвинувачення у вчиненні особливо тяжких злочинів, тяжкості покарання, що йому загрожує, у своїй сукупності вказують на необхідність застосування запобіжного заходу, що є більш жорстким, аніж особисте зобов`язання чи особиста порука.

Суд враховує, що протягом усього часу з моменту набуття статусу обвинуваченого на ОСОБА_7 покладені обов`язки, визначені ст. 42 КПК України, а саме: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; 2) виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 3) підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 4) надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді (ч. 7 ст. 42 КПК України). Таким чином, ці обов`язки забезпечуються заставою.

З урахуванням цих обставин суд вважає, що залишення поточного розміру застави буде непропорційним тягарем для обвинуваченого. Суд вважає, що застава у розмірі 4 000 000 грн. (чотири мільйони гривень) з тією ж вірогідністю зможе забезпечити ним виконання своїх процесуальних обов`язків та буде найбільш пропорційним заходом на теперішній час.

Разом з тим, 1 000 000 гривень, тобто решту зі застави у розмірі 5 000 000 гривень доцільно повернути заставодавцю ОСОБА_8 ..

З огляду на вищевикладене клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, навіть з урахуванням соціального статусу та репутації осіб, які виявили бажання щодо особистої поруки за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, не підлягає задоволенню, оскільки, на думку суду, в даному конкретному випадку не зможе запобігти встановленим під час розгляду ризикам та не забезпечить достатньою мірою виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Щодо заяви заставодавця ОСОБА_8 про повернення повністю чи частково внесених ним коштів у якості застави за ОСОБА_7 , то така заява задоволенню не підлягає, оскільки внесення застави за ухвалою суду було правом ОСОБА_8 , яке не обумовлювалось ні строком дії застави, ні обов`язком держави повернути її на першу вимогу заставодавця. Крім того, кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених КПК України, а в заяві ОСОБА_8 відсутнє посилання на існування такої підстави. Посилання на необхідність розвитку його підприємницької діяльності не може розглядатись судом як підстава для повернення розміру застави. Зменшення розміру застави чи повернення застави у цьому випадку не може бути обумовлене наявністю у заставодавця фінансових зобов`язань чи погіршенням його фінансового стану, застава не може бути джерелом погашення боргових зобов`язань.

Керуючись ст.ст.182, 201, 372, 376 КПК України, суд -

постановив:

В задоволені заяви заставодавця ОСОБА_8 про повернення коштів, внесених як застава відмовити.

В задоволені клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 про застосування до обвинуваченого особистої поруки - відмовити.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу задовольнити частково.

Запобіжний захід у виді застави у розмірі 5 000 000 грн. (п`ять мільйонів гривень) змінити в частині суми застави, а саме зменшити обвинуваченому ОСОБА_7 розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, до розміру, що становить 4 000 000 грн. (чотири мільйони гривень).

Суму застави в розмірі 1 000 000 грн. (один мільйон гривень) повернути заставодавцю ОСОБА_8 , РНКОПП НОМЕР_1 .

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Головуюча: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2