Справа № 216/893/20
Провадження № 1-кс/216/2605/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.10.2020 місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 скаргу представника комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» - адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 30 червня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000387 від 28 лютого 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Представник потерпілого - адвокат ОСОБА_3 звернулась в інтересах КПТМ «Криворіжтепломережа» до слідчого судді з указаною скаргою, яку мотивувала таким. Постановою слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 30 червня 2020 року було закрито кримінальне провадження № 0000387 від 28 лютого 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з установленою відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Вважає таку постанову слідчого незаконною та передчасною, оскільки досудове розслідування проведено неповно та з порушеннями вимог КПК України. Так, слідчим не було проведено комплексу необхідних слідчий дій для з`ясування всіх обставин, які мають суттєве значення для кримінального провадження. Разом з тим у порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України слідчим не зазначено мотиви прийняття постанови та їх обґрунтування, а також не наведено достатніх підстав для закриття кримінального провадження. Крім того, слідчим не було допитано представника потерпілого та не вжито заходів для встановлення ймовірних свідків злочину та їхнього допиту. Посилаючись на викладене, представник потерпілого ОСОБА_3 просила поновити строк на оскарження та скасувати зазначену постанову слідчого. При цьому остання подала слідчому судді заяву про розгляд скарги за її відсутності, в якій наполягала на задоволенні вимог скарги.

Слідчий ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, надавши слідчому судді матеріали кримінального провадження.

Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Під час розгляду скарги встановлено, що слідчим відділом Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000387 від 28 лютого 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за фактом крадіжки належного КПТМ «Криворіжтепломережа» майна на суму 25 826 грн, виявленої 27 грудня 2018 року працівниками зазначеного підприємства.

Постановою слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 30 червня 2020 року вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з установленою відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, оскільки під час досудового розслідування ні факту крадіжки, ні особу, яка могла вчинити це кримінальне правопорушення, не встановлено.

Не погодившись з такою постановою слідчого, представник потерпілого КПТМ «Криворіжтепломережа» - адвокат ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з цією скаргою на підставі п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Вирішуючи питання про дотримання скаржником строку на оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що з метою забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, гарантованого статтею 24 КПК України, а також вільного доступу до правосуддя та реалізації положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, представнику потерпілого слід поновити строк на оскарження такого рішення слідчого як пропущений з поважних причин, зважаючи на наведені в скарзі обставини, а також відсутність у матеріалах кримінального провадження будь-яких доказів про отримання потерпілим копії оскаржуваної постанови.

Разом з тим, ретельно перевіривши матеріали кримінального провадження, оцінивши дії слідчого та правомірність прийнятого ним рішення про закриття кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що таке рішення слідчого не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, є невмотивованим і передчасним, що порушує права потерпілого та суперечить загальних засадам і завданням кримінального провадження з огляду на таке.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 25 КПК України слідчий зобов`язаний в межах своєї компетенції, зокрема, вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

При цьому частиною 2 ст. 9 КПК України передбачено, що слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи, а по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що в кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

При цьому за змістом ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається за загальним правилом на слідчого та прокурора.

Разом з тим для прийняття відповідного процесуального рішення, зокрема про закриття кримінального провадження, положення ч. 1 ст. 94 КПК України покладають на слідчого обов`язок на підставі всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України однією із підстав закриття кримінального провадження є встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Отже, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, та належної правової оцінки слідчим всіх зібраних і перевірених доказів у їх сукупності.

Водночас постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, а її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим за наявними в провадженні матеріалами, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, і відповіді на всі порушені нею питання, які виключають провадження у справі та обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Частиною 4 ст. 38 КПК України визначено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обов`язком органу влади є проведення «ефективного офіційного розслідування», здатного призвести до встановлення фактів справи та, якщо скарги виявляться правдивими, до встановлення та покарання винних осіб (рішення ЄСПЛ у справі «Дєдовський та інші проти Росії»).

При цьому мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою ЄСПЛ, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім, сумлінним і підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (рішення ЄСПЛ у справі «Алексахін проти України»). Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту (рішення ЄСПЛ у справі «Михалкова та інші проти України»).

Відповідно до положень КПК України питання про визнання досудового розслідування неповним і таким, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, належить до повноважень слідчого судді під час здійснення судового контролю в кримінальному провадженні. Слідчий суддя наділений компетенцію на прийняття рішень, якими може зобов`язати слідчого чи прокурора припинити дію або вчинити певну дію, а також вирішити питання щодо законності відповідних процесуальних рішень слідчого чи прокурора в кримінальному провадженні.

При цьому слідчий суддя, розглядаючи скаргу на рішення про закриття кримінального провадження, повинен на підставі доводів заявника, слідчого та/або прокурора й матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин, викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення, так і обставин, установлених ним у кримінальному провадженні, та чи наявні передбачені ст. 284 КПК України підстави для його закриття.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, у тому числі на предмет обґрунтованості доводів скаржника, слідчий суддя встановив, що наведених вище вимог закону при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження слідчий не дотримався.

Так, за змістом оскаржуваної постанови слідчим здійснювалось досудове розслідування за фактом крадіжки належного КПТМ «Криворіжтепломережа» майна на суму 25 826 грн, виявленої 27 грудня 2018 року працівниками вказаного підприємства.

Разом з тим, приймаючи це рішення про закриття кримінального провадження, слідчий виходив із такого: представник потерпілого КПТМ «Криворіжтепломережа» на неодноразові виклики для допиту не з`явився; в ході розслідування кримінального провадження не встановлено факту незаконного заволодіння майном підприємства, тобто відсутня об`єктивна сторона складу злочину за ч. 1 ст. 185 КК України; у кримінальному провадженні було виконано вичерпний перелік слідчий дій, однак встановити особу, яка могла вчинити це кримінальне правопорушення, не видалось можливим. Посилаючись на вказані обставини, а також на відсутність завдання майнової шкоди підприємству, слідчий дійшов висновку про відсутність в діянні складу будь-якого кримінального правопорушення, у тому числі й передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Однак з такими висновками слідчого безумовно погодитись не можна з огляду на таке.

Слідчим суддею встановлено, що наявні матеріали кримінального провадження містять відомості про 3 (три) окремо виявлені факти крадіжки майна КПТМ «Криворіжтепломережа» за різними адресами: 1) 27 грудня 2018 року в ТРП № 65 на вул. Українській, 2д; 2) 18 лютого 2019 року в котельні на вул. Юрія Сича, 4; 3) 27 серпня 2019 року в котельні на вул. Свято-Миколаївській, 18.

При цьому всі матеріали за вказаними фактами долучені до цього кримінального провадження (а.к.п. 2, 13, 24).

Таким чином, у даному кримінальному провадженні підлягали розслідуванню три самостійні факти крадіжки майна КПТМ «Криворіжтепломережа», а не лише один епізод, виявлений 27 грудня 2018 року на вул. Українській, 2д.

Разом з тим директором КПТМ «Криворіжтепломережа» до кожної з трьох заяв про залучення підприємства до кримінального провадження як потерпілого було додано певний пакет документів на підтвердження як самих обставин трьох виявлених крадіжок, так і завданої ними підприємству шкоди, зокрема: службові записки, пояснення майстрів, інвентаризаційні описи, акти про оцінку збитків тощо (а.к.п. 4-11, 16-23, 27-33).

За таких обставин висновки слідчого про відсутність (не підтвердження) фактів крадіжок і завданої підприємству внаслідок них майнової шкоди безсумнівно не відповідають дійсним обставинам кримінального провадження та суперечать наявним у справі доказам.

Щодо виконання слідчим вичерпного переліку слідчих дій у кримінальному провадженні, слідчий суддя зауважує таке.

Частинами 1, 4 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

За період з 28 лютого 2019 року (дата реєстрації провадження в ЄРДР) до 13 лютого 2020 року (звернення слідчого з клопотанням про продовження строку досудового розслідування до слідчого судді), тобто майже протягом року досудового розслідування, матеріали кримінального провадження не містять жодних відомостей про проведення слідчим будь-яких слідчих дій.

Разом з тим 13 лютого 2020 року за наслідками перевірки матеріалів кримінального провадження прокурором було встановлено, що слідчим не проведено жодної слідчої (розшукової) дії, у зв`язку з чим останньому надано письмові вказівки по цьому кримінальному провадженню, згідно з якими слідчому в строк до 20 лютого 2020 року необхідно виконати наступні слідчі дії: 1) допитати представника КПТМ «Криворіжтепломережа» як представника потерпілого з приводу таємного викрадення майна, яке було виявлено 27 грудня 2018 року працівниками підприємства; 2) здійснити огляд місця вчинення кримінального правопорушення, протокол огляду долучити до матеріалів кримінального провадження; 3) допитати в якості свідка ОСОБА_5 , який відповідно до службової записки повідомив керівництву про крадіжку; 4) допитати в якості свідка ОСОБА_6 , який відповідно до пояснень ОСОБА_5 виявив і повідомив останнього про факт таємного викрадення майна, встановити під час допиту коло працівників з доступом до викраденого майна та допитати вказаних осіб в якості свідків.

При цьому прокурор вказав слідчому не обмежуватись наданими вказівками та провести всі можливі й необхідні слідчі (розшукові) дії.

Однак слідчий сприйняв такі вказівки прокурора дещо інакше (по своєму) і навпаки виконав вказівки прокурора максимально частково, обмежившись лише допитом свідка ОСОБА_5 .

Отже, решта (більша частина) обов`язкових до виконання вказівок прокурора слідчим проігнорована та не виконана, що в силу вимог ч. 4 ст. 40 КПК України тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Стосовно неявки представника потерпілого на неодноразові виклики слідчого для допиту, слідчий суддя бере до уваги наступне.

З приводу цих обставин у матеріалах справи наявні лише два рапотра слідчого від 18 березня 2020 року та від 10 квітня 2020 року на ім`я т.в.о. начальника слідчого відділу КВП (а.к.п. 46, 47). За змістом указаних рапортів з метою виклику представника КПТМ «Криворіжтепломережа» для допиту як потерпілого слідчим були здійснені телефонні дзвінки на номер мобільного телефону, зазначений у заяві підприємства про залучення потерпілим у кримінальному провадженні, однак 18.03.2020 року о 10.33 год. та 10.04.2020 року о 10.24 год. слухавку ніхто не підняв, а через деякий час з іншого мобільного номера слідчому зателефонував колишній працівник КПТМ «Криворіжтепломережа» ОСОБА_7 , який повідомив, що вже два роки не працює на вказаному підприємстві.

Однак зазначені в рапортах обставини безсумнівно не можуть свідчити про дотримання слідчим порядку виклику представника потерпілого для допиту в кримінальному провадженні, встановленого статтею 135 КПК України. Водночас вказані рапорти навпаки підтверджують необізнаність представника потерпілого про необхідність явки до слідчого для допиту.

Таким чином, висновок слідчого щодо неявки представника потерпілого на неодноразові виклики для допиту, на якому, зокрема, ґрунтується оскаржувана постанова, також не відповідає дійсним обставинам кримінального провадження.

Отже, процесуальне рішення слідчого не відповідає фактичним обставинам справи, встановленим за наявними в провадженні матеріалами, зокрема в ньому не надано вичерпних відповідей на всі порушені в трьох заявах потерпілого питання, не описано проведені слідчі дії та встановлені слідчим обставини кримінального провадження, не здійснено ґрунтовного аналізу отриманої інформації, а також не наведено відповідних і достатніх мотивів прийняття такої постанови та їх обґрунтування, за яких слідчий дійшов висновку, що об`єктивно встановлені під час досудового розслідування обставини виключають провадження у справі й обумовлюють її закриття.

Оскаржувана постанова слідчого не містить жодних відомостей про те, які саме заходи ним було вжито під час проведення досудового розслідування та які обставини кримінального провадження за їх результатами було встановлено, а також мотивів стосовно будь-яких перешкод у проведенні подальших слідчих і процесуальних дій та вичерпання можливостей у збиранні доказів відповідно до вимог ст. 93 КПК України.

За таких обставин слідчий суддя вважає слушними аргументи скаржника про неповноту проведеного досудового розслідування, оскільки слідчий під час цього розслідування фактично обмежився лише допитом одного свідка та не виконав обов`язкових для нього письмових вказівок прокурора.

Наведене вище свідчить про те, що досудове слідство в кримінальному провадженні проведено поверхнево, а слідчий, приймаючи оскаржуване рішення, дійшов висновків щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без всебічної, повної та неупередженої перевірки всіх обставин, на які вказував потерпілий, не проаналізувавши їх у сукупності та не давши їм належної правової оцінки.

Все вищезазначене вказує на однобічність і неповноту досудового розслідування, що, в свою чергу, потягло за собою прийняття передчасного і необ`єктивного рішення про закриття кримінального провадження.

Такий однобокий підхід слідчого порушує встановлені КПК України вимоги щодо змісту постанови про закриття кримінального провадження, яка має бути обґрунтованою та відповідати обставинам, які виключать можливість подальшого розслідування провадження, і, як наслідок, обумовлюють його закриття.

У процесі досудового розслідування слідчим не були належним чином досліджені всі обставини кримінального провадження та не зібрані докази відповідно до вимог ст. 93 КПК України, на підставі яких слідчий мав би встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

За встановлених обставин слідчий суддя погоджується з доводами скаржника про неповноту досудового розслідування та передчасність закриття кримінального провадження із наведених слідчим підстав, оскільки останнім не було забезпечено ефективного досудового розслідування і не вжито всіх передбачених законом заходів для встановлення обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні.

Ураховуючи викладене, визнати оскаржувану постанову слідчого законною та обґрунтованою не можна.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора.

З огляду на наведене слідчий суддя вважає за необхідне скаргу представника потерпілого - адвоката ОСОБА_3 задовольнити, оскаржувану постанову слідчого скасувати, а матеріали кримінального провадження повернути до слідчого відділу Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області для здійснення досудового розслідування з дотриманням усіх вимог кримінального процесуального закону.

Під час проведення досудового розслідування слід усунути вищевказані порушення, виконати письмові вказівки прокурора, перевірити належним чином всі викладені в заяві потерпілого обставини, провести інші необхідні слідчі дії та всебічно, повно й неупереджено дослідити обставини кримінального провадження в сукупності, надати їм належну правову оцінку та, з урахуванням встановленого, прийняти законне й обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити представнику потерпілого ОСОБА_3 строк подання скарги на рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Скаргу представника комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» - адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 30 червня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000387 від 28 лютого 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, - задовольнити.

Постанову слідчого СВ Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 30 червня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000387 від 28 лютого 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, - скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000387 від 28 лютого 2019 року повернути до слідчого відділу Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області для проведення належного досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1