Справа № 473/4026/20
Номер провадження 1-кс/473/931/2020
УХВАЛА

"27" листопада 2020 р. Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявниці ОСОБА_3 , її представника адвоката ОСОБА_4 , дізнавача СД Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 , подану в інтересах ОСОБА_3 , про скасування постанови дізнавача СД Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 30.10.2020 року про закриття кримінального провадження за №0000290 від 15.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
встановив:
24 листопада 2020 року до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , подана в інтересах ОСОБА_3 , про скасування постанови дізнавача СД Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 30.10.2020 року про закриття кримінального провадження за №0000290 від 15.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
В обґрунтування скарги зазначено, що 30.10.2020 року дізнавачем СД Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000290, внесеного до ЄРДР 15.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.
Вказану постанову скаржник вважає передчасною та необґрунтованою, оскільки при її винесенні було порушено вимоги чинного кримінально-процесуального законодавства. Слідчим не вчинено всіх необхідних слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, в тому числі не проведено експертизу з метою встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень, при цьому потерпілій відповідну постанову надано не було, в зв`язку з чим вона була позбавлена можливості звернутися до експерта для підтвердження обставин, що мають значення для даного кримінального провадження.
Посилаючись на викладене, скаржник просив скасувати постанову дізнавача СД Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 30.10.2020 року, зобов`язати останнього продовжити досудове розслідування в установленому законом порядку, а також вручити ОСОБА_3 постанову про проходження судово-медичної експертизи.
В судовому засіданні заявниця ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали та просили її задовольнити з наведених в ній підстав.
Дізнавач ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, вказуючи, що ним вчинений необхідний обсяг слідчих дій, та враховуючи відмову потерпілої від проходження судово-медичної експертизи, прийнято обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження.
Заслухавши пояснення учасників провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступного.
Так, як встановлено в судовому засіданні, 14.10.2020 року до Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява від ОСОБА_3 щодо заподіяння їй тілесних ушкоджень.
За вказаним фактом 15.10.2020 року внесені відомості до ЄРДР за №0000290 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Постановою дізнавача СД Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 30.10.2020 року було закрито зазначене кримінальне провадження в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст.284 КПК України), з огляду на те, що потерпіла не з`явилася для проходження судово-медичної експертизи, внаслідок чого неможливо встановити ступінь тяжкості заподіяних їй тілесних ушкоджень.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.
Згідно ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Дізнання є формою досудового слідства щодо кримінальних проступків.
Відповідно до ч.1 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст.2, 284 КПК України).
Згідно ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Відповідно ч. 2 ст. 91 КПК України процес доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статі, покладається на слідчого, прокурора (ст. 92 КПК України).
Збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2 ст. 93 КПК України).
Частиною 5 статті 38 КПК України передбачений обов`язок органу досудового розслідування застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У п.42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції, що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Між тим, як встановлено в судовому засіданні, дізнавачем не здійснено необхідних дій, направлених на встановлення усіх обставин, що мають значення для кримінального провадження, зокрема щодо забезпечення проведення експертизи з метою встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень, та подальшого всебічного, повного та об`єктивного дослідження, оцінки всіх обставин справи.
З огляду на викладене, слідчий передчасно прийняв рішення про закриття кримінального провадження в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
У зв`язку з цим постанова дізнавача СД Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 30.10.2020 року про закриття кримінального провадження №0000290 від 15.10.2020 року підлягає скасуванню.
Проте, з огляду на положення ч.1 ст. 303 КПК України, відсутні підстави для задоволення скарги в іншій частині.
Керуючись ст. ст.303, 304, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
скаргу адвоката ОСОБА_4 , подану в інтересах ОСОБА_3 , про скасування постанови дізнавача СД Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 30.10.2020 року про закриття кримінального провадження за №0000290 від 15.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, задовольнити частково.
Постанову дізнавача СД Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 30.10.2020 року про закриття кримінального провадження №0000290 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, скасувати.
В задоволенні іншої частини скарги відмовити.
Копію ухвали направити до Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області для виконання та до Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області для відома.
Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1