Справа № 524/6671/20
Провадження № 1-кс/524/2801/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта вища, одружений, має на утриманні малолітню дитину, пенсіонер, учасник АТО, інвалід 2 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002879 від 18.10.2020 року,-

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002879 від 18.10.2020 року, яке погоджене з прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

На обґрунтування клопотання зазначає, що здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 18.10.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за фактом хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчиненого із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що 18.10.2020 року близько 16 год. 50 хв. ОСОБА_4 перебував на пішохідній зоні поблизу перехрестя вулиці Соборній та бульвару Пушкіна в м. Кременчуці в Полтавській області за адресою вул. Соборна 16/9, де у нього виник злочинний умисел на вчинення хуліганських дій із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, а саме металевого бура (арматури). У подальшому ОСОБА_4 , реалізуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання наслідків, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, грубо порушуючи громадський порядок, вчинив дії, що виразились у пошкодженні майна агітаційного куба, а також спричиненні потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень у вигляді не менше одного удару коліном по голові зліва та не менше одного удару по голові в задню ліву частину голови із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, а саме металевим буром (арматурою).
Проведеними першочерговими слідчо-оперативними заходами встановлена причетність до вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
19.10.2020 року ОСОБА_4 відповідно до протоколу затримання фактично затриманий о 01 год. 35 хв. в порядку ст. 208 КПК України.

19.10.2020 року відповідно до вимог ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Відповідно до витягу з ЄРДР створено слідчу групу у складі: заступника начальника СВ ОСОБА_8 , старших слідчих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , слідчих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,, ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 .
До слідчого судді від голів громадських організацій надійшли клопотання про взяття на поруку підозрюваного ОСОБА_4 .
Заслухавши прокурора, який підтримав внесене слідчим клопотання, підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_28 , які заперечували проти задоволення даного клопотання та просили оборатибільш м`який запобіжний захід, свідка ОСОБА_29 , представників громадський організацій, якими подано клопотання про поруку, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, і принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ст.8 КПК України).
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною пятою статті 176 цього Кодексу.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, що відноситься до тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

В пункті «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 вину свою не визнав, повідомив про те, що 18.10.2020 року стався конфлікт з приводу розміщення агітаційної палатки з представниками політичної партії Шарія. Предмет для вчинення тілесних ушкоджень заздалегідь не готував, є уламком конструкції, знайшов на місці події. У ході словесного конфлікту провокативних дій представників політичного осередку, сталася бійка. З метою уникнення конфліктної ситуації втік з місця пригоди. Повідомив щодо застосування до нього фізичної сили під час затримання працівниками поліції. Фактично затриманий працівниками поліції по місцю мешкання о 01 год. 35 год. 19.10.2020 року.

Обґрунтованість підозри підтверджується документами, долученими до клопотання, а саме протоколом обшуку (а.с.38-40), відповідно до якого вилучено ряд речей, а саме: кросівок коричневого кольору, джинсів синього кольору зі слідами бруду та пошкодженнями, кофти чорного кольору з капюшоном, маски чорного кольору, маски чорно-червоного кольору; протоколом огляду місця події.

Під час розгляду клопотання прокурором доведено наявність підстав вважати, що існують ризики передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на потерпілого та свідка ОСОБА_30 , оскільки має дружні відносини із свідком.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен врахувати вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Разом з тим, під час розгляду клопотання прокурором та слідчим у клопотанні не наведено переконливих доказів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України.

Згідно з 4. ст. 176 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику чи ризикам, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що повідомлена ОСОБА_4 підозра станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).
Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).
Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного ОСОБА_4 з певним злочином на даному етапі, хоча і неможна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Вирішуючи питання про наявність зазначених вище ризиків та про те, який саме запобіжний захід забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя згідно з вимогами ст. 178 КПК України враховує, що оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, відповідальність за вчинення злочину передбачає покарання у вигляді позбавлення волі, а також наявності ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 з урахуванням обсягу підозри, покарання, яке загрожує у разі визнання винним, у підозрюваного наявні підстави застосування усіх можливих способів та механізмів переховування та уникнення покарання у вигляді позбавлення волі, а саме те, що він учасником АТО, інвалід 2 групи, одружений, на утриманні має малолітню дитину, є раніше не судимою особою, міцність соціальних зв`язків підозрюваного у місці його проживання. Враховуються також вік та стан його здоров`я. Проте зазначені обставини не зменшують існування вищезазначених ризиків, оскільки такі обставини існували і на час вчинення протиправних дій, а тому вони не утворюють жодних моральних запобіжників, які унеможливлюють обрання підозрюваним моделі поведінки, а відтак не здатні перешкодити вчинити йому дії, передбачені ч.1 ст.177 КК України.
Розглядаючи клопотання про передачу ОСОБА_4 на поруки слідчий суддя зазначає, що не ставлячи під сумнів доводи щодо осіб поручителів представників громадських організацій, які ґрунтуються на нормах ст.180 КПК України, слідчий суддя вважає, що з урахуванням змісту повідомлення про підозру, який свідчить про причетність підозрюваного ОСОБА_4 до незаконних дій, які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, а також наявність стосовно цих подій суспільного інтересу, слідчий суддя не вбачає можливості задовольнити клопотання голови ГО «АТО-Майдан-Кременчук» ОСОБА_31 , голови ГО «Відокремленого підрозділ Кременчуцького міського округу Всеукраїнського союзу ветеранів АТО» ОСОБА_32 , голови ГО «Добровольці України» ОСОБА_33 , голови Кременчуцької міської організації ВО «Свобода» ОСОБА_34 щодо взяття ОСОБА_4 на особисту поруку відповідних організацій.
Характер дій такої особи свідчить про те, що такого впливу, як особиста порука, на час досудового розслідування, буде вочевидь недостатньою для забезпечення своєчасності такого розслідування, тобто в розумні строки.
За таких обставин, вказані обставини у своїй сукупності обґрунтовують висновок слідчого судді щодо неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді поруки у цьому кримінальному провадженні.
При цьому, слідчий суддя враховує процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 , який втік з місця події, на час досудового розслідування, згідно відомостей протоколу допиту підозрюваного відмовився від надання показань, що свідчить про його небажання співпрацювати зі слідством, що в свою чергу не забезпечить змоги правоохоронним органам закінчити досудове розслідування в розумні строки з дотриманням вимог ст. 28 КПК України.
Відтак, на даний час у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.
Зважаючи на зазначені вище обставини, доводи захисту щодо характеризуючих даних особи підозрюваного, характеристики громадських організацій, слідчий суддя приходить до висновку за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з обмеженням у часі, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, виконання ним, покладених на нього процесуальних обов`язків та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002879 від 18.10.2020 року, - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. наступного дня, за місцем його реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком на два місяці наступні обов`язки:

?прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

?не відлучатися із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Строк дії ухвали відповідно до пп. 2 п. 3 ч. 1 ст. 219 КПК, ч. 6 ст. 181 КПК України визначити до 18 грудня 2020 року (включно) в межах строку досудового розслідування.
Направити копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для виконання та контролю органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
У задоволенні клопотань щодо взяття на особисту поруку ОСОБА_4 на підставі ст. 180 КПК України відмовити.
Зобов`язати слідчого та прокурора забезпечити ОСОБА_4 невідкладне медичне обстеження з метою встановлення наявності у останнього будь-яких тілесних ушкоджень.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 206 КПК доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених підозрюваним ОСОБА_4 у судовому засіданні, щодо застосування до нього насильства під час затримання.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1