КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/1162/20
Провадження № 1-кс/534/461/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року м. Горішні Плавні

Слідчий суддя Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна,застосованого у кримінальному провадженні №0000124 від 19.08.2020,

в с т а н о в и в :

До Комсомольського міського суду Полтавської області із клопотанням звернувся ОСОБА_4 (далі також заявник), в якому порушує питання про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 20.08.2020 на належний ОСОБА_5 автомобіль марки «КРАЗ», моделі «6510», д.н.з. « НОМЕР_1 », 1992 року випуску, бежевого кольору.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що на даний час у рамках кримінального провадження якого застосовувався захід забезпечення (№0000124 від 19.08.2020), усі слідчі процесуальні дії, щодо вказаного вище транспортного засобу проведені, а також зазначив, що не встановлено особу підозрюваного, процесуальне рішення не прийняте, а тому потреба у подальшому застосуванні арешту відпала. Крім того, вказаний автомобіль потрібен для підприємницької діяльності, та з цією метою був придбаний до внесення відомостей в ЄРДР.

ОСОБА_4 , який розпоряджається майном на підставі довіреності в судовому засіданні просив клопотання задовольнити, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував.

З`ясувавши позиції учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя зазначає про наступне.

Згідно із приєднаним до справи матеріалами до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000124 від 19.08.2020 внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 290 КК України, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Ухвалою слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 20.08.2020, за клопотанням прокурора у кримінальному провадженні №0000124, накладено арешт на майно ОСОБА_5 , а саме автомобіль марки «КРАЗ», моделі «6510», д.н.з. « НОМЕР_1 », 1992 року випуску, бежевого кольору.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , власником транспортного засобу марки «КРАЗ», моделі «6510», д.н.з. « НОМЕР_1 », 1992 року випуску є ОСОБА_5 .
У відповідності до ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Таким чином, арешт майна - це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт майна має тимчасовий характер, оскільки остаточне рішення про те, що належить вчинити з майном, яке арештоване, буде вирішено судом при ухваленні вироку (ст.368 КПК України).
За своєю юридичною суттю та змістом, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Стаття 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів та в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у частині першій статті 98 цього Кодексу, у якій наведено визначення речових доказів, якими є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Поряд із цим, відповідно до абз.2 ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчий суддя дійшов висновку, що заявник довів відсутність потреби арешту вищевказаного автомобіля, водночас прокурор ці обставини не спростував.
Відповідно до ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. При цьому суд враховує положення, закріплені в статті 1 Першого протоколу Конвенції, та практику Європейського суду з прав людини.

Так, виходячи із змісту п.168 рішення Європейського суду з прав людини від 24.06.2013 року по справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04), будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

За таких обставин, враховуючи мету та завдання застосування арешту майна, зважаючи на те, що захід забезпечення у виді арешту майна був застосований за ухвалою слідчого судді від 20.08.2020, а власник арештованого майна обмежений у здійсненні ним права власності, яке є непорушним, слідчий суддя вважає недоцільним продовження дії застосованого заходу забезпечення, з огляду на що клопотання ОСОБА_4 є таким, що підлягає до задоволення повністю.
Керуючись ст.ст.170,174,372 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, застосованого у кримінальному провадженні №0000124 від 19.08.2020 задовольнити повністю.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 20.08.2020 у кримінальному провадженні за №0000124 від 19.08.2020 на транспортний засіб «КРАЗ», моделі «6510», д.н.з. « НОМЕР_1 », 1992 року випуску, бежевого кольору, власником якого являється ОСОБА_5 та залишити арешт тільки на блок двигуна даного автомобіля, на якому кустарним способом нанесено номерне позначення « НОМЕР_2 » та передати даний блок йому на відповідальне зберігання без права відчуження та внесення будь яких змін у даний двигун.

Зобов`язати посадових осіб відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області повернути транспортний засіб «КРАЗ», моделі «6510», д.н.з. « НОМЕР_1 », 1992 року випуску, бежевого кольору, власником якого являється ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1