Провадження №1-в/760/11/21
Справа№577
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року м. Київ
Солом`янський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Романівка Попільнянського району Житомирської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про зняття судимості за вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 27.05.2009 року,

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання ОСОБА_4 про дострокове зняття судимості за вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 27.05.2009 року.
Дане клопотання ОСОБА_4 обґрунтовує тим, що він був засуджений вироком Солом`янського суду міста Києва від 27.05.2009 за ст. 15, ст. 190; ч.4 ст.28, ч.3 ст. 385; ч.3 ст. 28, ч. 2 ст. 358; ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 358; ч.3 ст.28, ч.3 ст. 357; ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 200; ч.2 ст. 28, ч.3 ст. 200; ч.2 ст. 209; ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 205,70 КК України до основного покарання у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24.05.2010 року у задоволені апеляційної скарги відмовлено, вирок Солом`янського районного суду міста Києва від 27.05.2009 року, залишено без змін.
Призначене покарання він відбував у Бориспільській виправній колонії №119. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29.04.2013 не відбуту частину основного покарання у вигляді позбавлення волі було замінено більш м`яким, а саме: виправними роботами за місцем роботи строком на два роки з відрахуванням в дохід держави двадцяти відсотків заробітку. Зазначене покарання він відбував працюючи у Фастівському районному споживчому товаристві, куди працевлаштувався 15.05.2013 на посаду робітника з благоустрою. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2015 на підставі п.3 ч.3 ст. 81 КК України був звільнений умовно-достроково від відбування покарання у вигляді виправних робіт. Після звільнення від відбування покарання у вигляді виправних робіт з серпня 2018 року і по теперішній час працює молодшим науковим співробітником в меморіальному музеї-садибі родини Рильських в селі Романівка. Вказує, що Законом України «Про Національне антикорупційне бюро» №1698-VII від 14.10.2014 статтю 91 КК України було доповнено частиною другою, згідно якої зняття судимості до закінчення строків, зазначених у статті 89 КК України, не допускається у випадках засудження за умисні тяжкі, особливо тяжкі, а також корупційні злочини. Відтак, згідно із ст. 91 КК України просив зняти з нього судимість до закінчення строків, передбачених ст. 89 КК України.
Захисник ОСОБА_5 , думку якого підтримав ОСОБА_4 підтримали клопотання та просили його задовольнити із зазначених у ньому підстав. Крім того, ОСОБА_4 просив врахувати те, що з часу звільнення з місць позбавлення волі до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно.
Прокурор у судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення клопотання ОСОБА_4 .
Заслухавши думку прокурора, захисника та засудженого ОСОБА_4 , а також дослідивши клопотання та долучені до нього додатки, суд дійшов такого висновку.
Вироком Солом`янського суду міста Києва від 27.05.2009 ОСОБА_4 було визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених за ст. 15, ст. 190; ч.4 ст.28, ч.3 ст. 385; ч.3 ст. 28, ч. 2 ст. 358; ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 358; ч.3 ст.28, ч.3 ст. 357; ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 200; ч.2 ст. 28, ч.3 ст. 200; ч.2 ст. 209; ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 205 КК України до основного покарання у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2015 засудженого ОСОБА_4 на підставі п.3 ч.3 ст.81 КК України було умовно-достроково звільнено.
Статтею 538 КПК України визначено, що після відбуття покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі суд, який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості з цієї особи за її клопотанням.
Згідно із ч.1 ст.88 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.
Відповідно до п.9 ст.89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за особливо тяжкий злочин, якщо вони протягом восьми років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину
Так, суд враховує ту обставину, що ОСОБА_4 був засуджений за вчинення злочинів, які відповідно до ст.12 КК України (ч.4 ст.190, ч.2 ст.209 КК України) віднесені до категорії тяжких, а також відповідно до ст.45 КК України (ч.3 ст.357 КК України) відносяться до корупційних кримінальних правопорушень.
Згідно із ч.1 ст.91 КК України якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у статті 89 КК України.
У відповідності до ч.3 ст.91 КК України зняття судимості допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у статті 89 цього Кодексу.
Хоча, в силу положень ч.2 ст.91 КК України (в редакції Закону 1698-VII від 14.10.2014 року) зняття судимості до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу, не допускається у випадках засудження за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні злочини, однак суд не застосовує положення даної статті з таких міркувань.
Згідно з ч.2 ст.4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом України про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Відповідно до ч.2 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Законом України "Про Національне антикорупційне бюро України" № 1698-VII від 14.10.2014 року статтю 91 КК України було доповнено частиною другою, згідно з якою зняття судимості до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу, не допускається у випадках засудження за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні злочини. Отже, вказаним законом, який набрав чинності після вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, було погіршено його становище шляхом виключення можливості дострокового зняття судимості. А тому, відповідно до принципу ретроактивності положення ч.2 ст.91 КК України, які набрали законної сили 25.01.2015 року, не мають зворотної дії в часі і поширюватися на ОСОБА_4 не можуть
Під час судового розгляду клопотання встановлено, що ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2015 на підставі п.3 ч.3 ст. 81 КК України був звільнений умовно-достроково від відбування покарання у вигляді виправних робіт.
Згідно характеристики, за місцем проживання та за місцем роботи ОСОБА_4 характеризується позитивно, відповідно до наданої Попільнянським ВП ГУНП Житомирської області довідки до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався.
Крім того, 21.09.2020 за вх. номером 70526 на адресу суду надійшло клопотання голови Попільнянської районної ради Житомирської області ОСОБА_6 про зняття судимості з ОСОБА_4 .
Таким чином, під час судового розгляду даного клопотання встановлені законні підстави, передбачені ст.91 КК України, для зняття судимості із ОСОБА_4 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.89-91 КК України, ст.ст.538, 539 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 про зняття судимості задовольнити.
Зняти із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Романівка Попільнянського району Житомирської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимість за вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 27.05.2009 року.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1