печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:
До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , погоджене начальником другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини у сфері оборонно-промислового комплексу Спеціалізованої прокуратури у сфері нагляду за кримінальними провадженнями про військові злочини та у сфері оборонно-промислового комплексу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Управлінням з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001399 від 30.07.2020 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

У кінці квітня 2020 року ОСОБА_5 діючи за узгодженням з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , звернувся до директора ТОВ «РІВЕРСАЙД ГРУП» ОСОБА_9 з пропозицією для останнього прийняти участь у публічних закупівлях засобів індивідуального захисту, необхідних для недопущення поширення у військових частинах Збройних Сил України випадків гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом (COVID-19), які проводились командуванням Медичних сил ЗС України, на що останній погодився.

Всього, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, реалізовуючи спільний злочинний умисел вимагали та одержали від ОСОБА_9 неправомірну вигоду на суму 998 000 грн, що відповідно до пункту 1 примітки до ст. 368 КК України у п`ятсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян і становить особливо великий розмір.

20.08.2020 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вінниця, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України, відповідно до статей 40, 42, 276, 277, 278 Кримінального процесуального кодексу України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 КК України.
В ході досудового розслідування, згідно інформаційної довідки №221450123 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що у підозрюваного ОСОБА_7 на праві власності перебуває наступне нерухоме майно:
- частка власності, гаражу, машиномісце на цокольному поверсі, загальною площею (кв.м): 16,10, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна: 33904533.
Слідчий вказує, що в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно, яке на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_7 . Накладення арешту на нерухоме та рухоме майно підозрюваного ОСОБА_7 забезпечить можливість застосування покарання у виді конфіскації майна.
В судове засідання слідчий не з`явився, подав до суду заяву про розгляд вказаного провадження у його відсутність, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання розглядається без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалася.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього документи, приходить до наступного.

Управлінням з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001399 від 30.07.2020 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

У кінці квітня 2020 року ОСОБА_5 діючи за узгодженням з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , звернувся до директора ТОВ «РІВЕРСАЙД ГРУП» ОСОБА_9 з пропозицією для останнього прийняти участь у публічних закупівлях засобів індивідуального захисту, необхідних для недопущення поширення у військових частинах Збройних Сил України випадків гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом (COVID-19), які проводились командуванням Медичних сил ЗС України, на що останній погодився.

Всього, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, реалізовуючи спільний злочинний умисел вимагали та одержали від ОСОБА_9 неправомірну вигоду на суму 998 000 грн, що відповідно до пункту 1 примітки до ст. 368 КК України у п`ятсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян і становить особливо великий розмір.

20.08.2020 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вінниця, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України, відповідно до статей 40, 42, 276, 277, 278 Кримінального процесуального кодексу України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 КК України.
В ході досудового розслідування, згідно інформаційної довідки №221450123 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено що у підозрюваного ОСОБА_7 на праві власності перебуває наступне нерухоме майно:
- частка власності, гаражу, машиномісце на цокольному поверсі, загальною площею (кв.м): 16,10, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна: 33904533.
Так, завданнями кримінального провадження, згідно зі статтею 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Положеннями статті 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 3 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Частиною десятою статті 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідальність за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Враховуючи викладене, є обґрунтована необхідність застосування на цій стадії досудового розслідування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт.
Підставою для накладення арешту на майно, є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.
Метою накладення арешту на майно відповідно до пункту 3 частини 2 ст. 170 КПК України є конфіскації майна як виду покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до статті 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині КК України. Перелік майна, що не підлягає конфіскації, визначається законом України.
Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном в цьому випадку є виправданим, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, здійснюється на підставі закону, з метою задоволення суспільного інтересу, з дотриманням принципів пропорційності та справедливої рівноваги.
Накладення арешту на нерухоме та рухоме майно підозрюваного ОСОБА_7 забезпечить можливість застосування покарання у виді конфіскації майна.
За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно, підлягає задоволенню, з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна на користь інших осіб, з урахуванням того, що у разі незастосування даного заходу забезпечення, майно може бути втрачене.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку вказане обмеження є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно власником якого є підозрюваний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- частка власності, гаражу, машиномісце на цокольному поверсі, загальною площею (кв.м): 16,10, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна: 33904533.
Заборонити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іншим особам за його довіреністю, дорученням, тощо, державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, окрім, як за відповідним зверненням Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (ідентифікаційний код 41037901) та уповноважених ним осіб, вчиняти реєстраційні дії стосовно 1/2 частки власності, гаражу, машиномісце на цокольному поверсі, загальною площею (кв.м): 16,10, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна: 33904533.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1