ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1002/20 Справа № 212/4691/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 липня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривому Розі, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 липня 2020 року задоволено клопотання слідчого та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 29 серпня 2020 року, з визначенням застави в розмірі 84080 грн., з покладенням на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Разом з цим, слідчим суддею встановлено що ризики, передбачені п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 може залишити місце проживання, ухилитися таким чином від слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення, є такими, що об`єктивно існують. Окрім цього, слідчим суддею, при розгляді питання про обрання запобіжного заходу враховано особу підозрюваного ОСОБА_6 , який підозрюється у вчинені злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, що відноситься до тяжких злочинів, за яке передбачено покарання на строк до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, є не працюючим, розлучений, має на утриманні неповнолітню доньку, а також, слідчим суддею враховано спосіб вчинення злочину, та поведінка підозрюваного безпосередньо після вчинення ним злочину, тому дійшов висновку, що запобігти встановленим ризикам, шляхом застосуванням більш м`якого запобіжного заходу неможливо, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
В апеляційній скарзі захисник в інтересах підозрюваного просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Обгрунтовуючи заявлені вимоги захисник посилається на незаконність судового рішення та вважає, що воно прийняте судом не об`єктивно, з порушенням права на справедливий суд, без встановлення всіх обставин провадження. Так, захисник вказує, що обгрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину не підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами. Разом з цим, зазначає, що слідчим суддею, в порушення вимог ст. 178 КПК України, не було розглянуто можливості застосування щодо підозрюваного альтернативного, більш м`якого запобіжного заходу, а ризики, перераховані в клопотанні слідчого, мають абстрактний характер, оскільки не підтверджуються належними та допустимими доказами. Наголошує, на тому що підозрюваний не має будь-яких намірів ухилитися від слідства і суду, та у слідства не має жодних відомостей на підтвердження того, що підозрюваний планує вчиняти інші кримінальні правопорушення, при цьому, підозрюваний активно співпрацює зі слідством. На думку захисника, слідчий суддя, при обранні саме такого запобіжного заходу також не надав належної оцінки особі підозрюваного, який має стійкі соціальні зв`язки зі співмешканкою, яка перебуває на обліку у лікаря у зв`язку із вагітністю, має зареєстроване місце проживання, на утриманні малолітню доньку та турбується про своїх батьків, має на утриманні бабусю, позитивно характеризується, тому до підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого, слідчим суддею дотримані в повному обсязі.
Так, клопотанням слідчого та наданими до них доказами підтверджується, що СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001220 від 10 червня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
01 липня 2020 року ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, та 02 липня 2020 року йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого злочину, колегія суддів зважає на те, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що ця особа могла б скоїти злочин.
Згідно матеріалів, долучених до клопотання, й враховуючи наведену правову позицію, слідчим суддею належним чином і в повній мірі дослідженні у сукупності наявні докази, які є достатньо вагомими на підтвердження обґрунтованості підозри.
Отже, судом наявність долучених до клопотання слідчого доказів і відомостей, визнано достатніми для підтвердження обґрунтованості підозри, повідомленої ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 307 КК України, з чим погоджується і колегія суддів, оскільки такий висновок є законним, обґрунтованим і таким, що відповідає фактичним обставинам цього провадження, та обґрунтованість підозри підтверджується доказами у провадженні у їх сукупності, що дають достатньо вагомі підстави зробити об`єктивний висновок, що він міг скоїти цей злочин.
Окрім того, твердження захисника в скарзі про те, що слідчий суддя не мотивував наявність та доведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема переховування від органів досудового слідства, вчинення іншого кримінального правопорушення, та його висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, є необґрунтованими.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя об`єктивно і повно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а ризики доведеними та такими, що об`єктивно існують й для їх запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Посилання захисника на ті обставини, що слідчим суддею не було досліджено доказів, які вказують на існування ризиків у провадженні, суд апеляційної інстанції розцінює як безпідставними, оскільки вони повністю спростовуються доказами у провадженні, а тяжкість інкримінованого підозрюваному злочину, та покарання, дає підстави вважати, що саме запобіжний захід, пов`язаний з ізоляцією від суспільства в цьому випадку зможе попередити встановлені слідчим суддею ризики.
Отже, з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості його підозри, покарання, яке йому загрожує, у разі визнання винуватим, особу підозрюваного, який не працює, розлучений, має на утриманні неповнолітню доньку, спосіб вчинення злочину, а також встановлені слідчим суддею ризики, застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати таким, що відповідає вимогам ст. 183 КПК України.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, та те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Разом з цим, з огляду на особу підозрюваного, обставини провадження, слідчий судді дійшов обгрунтованого висновку про можливість застосування альтернативного запобіжного заходу у провадженні у вигляді застави у розмірі достатньому для гарантування виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Також, слідчий суддя, оцінивши всі обставини провадження, дійшов обґрунтованого висновку, що підстав для застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу немає, оскільки вони не зможуть забезпечити запобігання встановлених слідчим суддею ризиків.
Наявність тих обставин, що підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки зі співмешканкою, яка перебуває на обліку у лікаря у зв`язку із вагітністю, має зареєстроване місце проживання, турбується про своїх батьків, позитивно характеризується, як турботливий батько та чоловік, має на утриманні бабусю , хоча і мають місце, однак не є безумовними підставами для відмови в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Окрім того, апеляційний суд зауважує, що наведені обставини в цьому випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Всі викладені захисником апеляційні доводи були предметом дослідження суду при обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги судом не встановлено.
Отже, колегія суддів, враховуючи встановленні судом першої інстанції обставини, тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , а також, особу підозрюваного, погоджується зі слідчим суддею, що у цьому випадку є обґрунтованим застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає рішення слідчого судді про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, законним і обґрунтованим та не знаходить підстав для обрання щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу на цьому етапі досудового розслідування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 липня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4