Справа № 538/521/20
Пров. №1-кп/544/73/2020
В И Р О К
іменем України

21 липня 2020 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Пирятинського районного суду на вул. Соборній, 41 матеріали кримінального провадження, унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000035 від 24.01.2020 року, відносно обвинуваченої
ОСОБА_4 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Загребелля Роменського району Сумської області та проживаючої в АДРЕСА_1 , освіта середня, не працюючої, вдови, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимої:
28.02.2019 року Роменським міськрайонним судом Сумсьої області за ч. 1 ст. 185 КК України до 200 годин громадських робіт; 11.07.2019 року знята з обліку Роменського міськрайонного сектору філії ДУ «Центру пробації» в Сумській області у зв`язку із відбуттям покарання,
яка органами досудового розслідування обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України (далі КК України),

із участю сторін кримінального провадження з боку обвинувачення: прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , із боку захисту: обвинуваченої ОСОБА_4 ,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість за злочини проти власності, вчинила ряд умисних кримінальних правопорушень при наступних обставинах.
24.01.2020 року близько 08 год.,з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_4 на маршрутному автобусі із села Довгополівка Роменського району прибула до міста Лохвиця Полтавської області. Приблизно о 09 год., проходячи по вулиці Береговій, вона зайшла на подвір`я господарства АДРЕСА_2 та покликала господаря - ОСОБА_7 , 1942 року народження. В розмові із ним, ОСОБА_4 , щоб викликати довіру, представилась працівником соціальної служби. Діючи з прямим умислом, спрямованим на введення в оману потерпілого та заволодіння його грошима, ОСОБА_4 , шляхом повідомлення ОСОБА_7 неправдивих відомостей про виплату йому надбавки до пенсійного забезпечення в грошовому розмірі, надання інших послуг та товарів, ввела його у такий спосіб в оману, адже ОСОБА_4 не є працівником соціальної служби та не уповноважена здійснювати нарахування надбавки до пенсійного забезпечення. Обвинувачена повідомила ОСОБА_7 , що за оформлення вказаної соціальної допомоги їй необхідно заплатити гроші в сумі 800 гривень. Потерпілий, будучи переконаний в тому, що він розпоряджається своїм майном - грошима в сумі 800 грн., у власних інтересах, внаслідок переконливих дій ОСОБА_4 , добровільно передав їй кошти в сумі 800 грн. Отримавши гроші від потерпілого, ОСОБА_4 відразу залишила місце вчинення злочину, а отримані внаслідок шахрайських дій кошти в сумі 800 грн., витратила на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім цього, 12.02.2020 року, приблизно о 09 год., ОСОБА_4 , з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, на маршрутному автобусі із села Довгополівка Роменського району Сумської області прибула до міста Заводське Полтавської області. Приблизно о 10 годині, проходячи по вулиці Незалежності, вона зайшла до будинку АДРЕСА_3 , покликала господарку ОСОБА_8 , 1936 року народження. В розмові із нею, ОСОБА_4 , щоб викликати довіру, представилась працівником газової служби. Діючи повторно, з прямим умислом, спрямованим на введення в оману потерпілої та заволодіння її грішми, обвинувачена шляхом повідомлення ОСОБА_8 неправдивих відомостей про виплату їй субсидії, надання інших послуг та товарів, ввела її в такий спосіб в оману, адже ОСОБА_4 не є працівником газового господарства та не уповноважена здійснювати нарахування та виплату субсидії. ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_8 , що за оформлення субсидії, вона повинна сплатити їй гроші в сумі 800 гривень. Потерпіла, будучи переконаною в тому, що вона розпоряджається своїм майном - грошима в сумі 800 грн. у власних інтересах, внаслідок переконливих дій ОСОБА_4 , добровільно передала останній кошти в сумі 800 гривень. В свою чергу ОСОБА_4 , отримавши кошти в сумі 800 грн., відразу залишила місце вчинення злочину, а отримані гроші витратила на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

Цього ж дня, приблизно об 11 год., проходячи по вулиці Полтавська міста Заводське Полтавської області, вона зайшла до багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 та із квартири АДРЕСА_5 покликала господарку - ОСОБА_9 , 1942 року народження. В розмові із нею, ОСОБА_4 , щоб викликати довіру, представилась працівником соціальної служби. Діючи повторно, з прямим умислом, спрямованим на введення в оману потерпілої та заволодіння її грошима, ОСОБА_4 , шляхом повідомлення ОСОБА_9 неправдивих відомостей про нарахування та виплату їй субсидії, ввела її в такий спосіб в оману, адже обвинувачена не є працівником соціальної служби та не уповноважена здійснювати нарахування та виплату соціальної допомоги. ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_9 , що за оформлення вказаної соціальної допомоги, остання повинна сплатити їй гроші в сумі 650 гривень. Потерпіла ОСОБА_9 , будучи переконаною в тому, що вона розпоряджається своїм майном - грошима в сумі 650 грн. у власних інтересах, внаслідок переконливих дій ОСОБА_4 , добровільно передала останній гроші в сумі 650 гривень. Після вчинення злочину ОСОБА_4 відразу залишила місце вчинення злочину, а отримані внаслідок шахрайства кошти в сумі 650 грн. витратила на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

Цього ж дня, перебуваючи на АДРЕСА_6 , приблизно о 12 годині, ОСОБА_4 зайшла до багатоквартирного будинку АДРЕСА_7 покликала господарку - ОСОБА_10 , 1938 року народження. В розмові із нею, ОСОБА_4 , щоб викликати довірливі стосунки, представилась працівником соціальної служби. Діючи повторно, з прямим умислом, спрямованим на введення в оману потерпілої та заволодіння її грішми, ОСОБА_4 шляхом повідомлення ОСОБА_10 неправдивих відомостей про надання їй допомоги в оформленні та виплаті субсидії, в такий спосіб ввела її в оману, адже обвинувачена не є працівником соціальної служби та не уповноважена здійснювати оформлення та виплату соціальної допомоги. Обвинувачена повідомила потерпілу, що за оформлення та виплату вказаної соціальної допомоги ОСОБА_10 необхідно сплатити гроші в сумі 500 гривень. Потерпіла, будучи переконаною в тому, що вона розпоряджається своїм майном - грішми в сумі 500 грн. у власних інтересах, внаслідок переконливих дій ОСОБА_4 , добровільно передала їй гроші в сумі 500 гривень. В свою чергу ОСОБА_4 відразу після того залишила місце скоєння злочину, отримані внаслідок шахрайства кошти в сумі 500 грн. витратила на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

Цього ж дня, перебуваючи в м. Заводське, приблизно о 13 годині, проходячи по АДРЕСА_8 , вона зайшла до багатоквартирного будинку АДРЕСА_9 та із квартири АДРЕСА_10 покликала господарку - ОСОБА_11 , 1943 року народження. В розмові із нею, ОСОБА_4 , щоб викликати довіру, представилась працівником соціальної служби. Діючи повторно, з прямим умислом, спрямованим на введення в оману потерпілої та заволодіння її грошима, ОСОБА_4 , шляхом повідомлення ОСОБА_11 неправдивих відомостей про нарахування та виплату їй субсидії, ввела її в такий спосіб в оману, адже обвинувачена не є працівником соціальної служби та не уповноважена здійснювати нарахування та виплату субсидії. ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_11 , що за оформлення вказаної соціальної допомоги, їй необхідно заплатити гроші в сумі 1100 гривень. Потерпіла, будучи переконаною в тому, що вона розпоряджається грошима в сумі 1100 грн., у власних інтересах, внаслідок переконливих дій ОСОБА_4 , добровільно передала їй кошти в сумі 1100 гривень. Потім, ОСОБА_4 відразу залишила місце вчинення злочину, а отримані внаслідок шахрайства кошти в сумі 1100 грн. витратила на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

24.02.2020, приблизно о 09 годині, ОСОБА_4 , з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, на маршрутному автобусі із села Довгополівка Роменського району прибула до міста Заводське Полтавської області. Приблизно о 09 годині 45 хвилин, проходячи по провулку Польовий, вона зайшла до господарства №23 та покликала господарку - ОСОБА_12 , 1940 року народження. Під час розмови із нею, ОСОБА_4 , щоб викликати довіру, представилась працівником соціальної служби. Діючи повторно, з прямим умислом, спрямованим на введення в оману потерпілої та заволодіння її грошима, ОСОБА_4 шляхом повідомлення ОСОБА_12 неправдивих відомостей про нарахування та виплату їй субсидії, ввела її в такий спосіб в оману, адже обвинувачена не є працівником соціальної служби та не уповноважена здійснювати нарахування та виплату субсидії. ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_12 , що за оформлення вказаної соціальної допомоги їй необхідно сплатити гроші в сумі 425 гривень. Потерпіла будучи переконана в тому, що вона розпоряджається своїм майном - грошима в сумі 425 грн., у власних інтересах, внаслідок переконливих дій ОСОБА_4 , добровільно передала останній кошти в сумі 425 гривень. Після отримання грошей, ОСОБА_4 відразу залишила місце вчинення злочину, а отримані внаслідок шахрайства кошти в сумі 425 грн. витратила на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

24.02.2020, приблизно об 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, на маршрутному автобусі із села Довгополівка Роменського району, прибула до міста Лохвиця Полтавської області. Приблизно о 12 годині 00 хвилин, проходячи по вулиці Миколи Денисенка, вона зайшла до господарства №12 та покликала господарку - ОСОБА_13 , 1945 року народження. В розмові із нею, ОСОБА_4 , щоб викликати довіру, представилась працівником соціальної служби. Діючи повторно, з прямим умислом, спрямованим на введення в оману потерпілої та заволодіння її грошима, ОСОБА_4 шляхом повідомлення ОСОБА_13 неправдивих відомостей про виплату їй субсидії в сумі 7000 грн., у зв`язку з неповним використанням природного газу, ввела її в такий спосіб в оману, адже обвинувачена не є працівником соціальної служби та не уповноважена здійснювати нарахування та виплату субсидії. ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_13 , що за оформлення вказаної соціальної допомоги, їй необхідно сплатити гроші в сумі 470 гривень. Потерпіла, будучи переконана в тому, що розпоряджається своїм майном - грошима в сумі 470 грн. у власних інтересах, внаслідок переконливих дій ОСОБА_4 , добровільно передала їй гроші в сумі 470 гривень. Після отримання коштів, ОСОБА_4 відразу залишила місце вчинення злочину, а отримані внаслідок шахрайства гроші в сумі 470 грн. витратила на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

28.02.2020, приблизно о 07 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, на маршрутному автобусі із села Довгополівка Роменського району прибула до села Сенча Лохвицького району Полтавської області. Приблизно о 08 годині 40 хвилин, проходячи по вулиці Харченка, вона зайшла до багатоквартирного будинку АДРЕСА_11 та із квартири АДРЕСА_4 покликала господарку - ОСОБА_14 , 1942 року народження. В розмові із нею, ОСОБА_4 , щоб викликати довіру, представилась працівником соціальної служби. Діючи повторно, з прямим умислом, спрямованим на введення в оману потерпілої та заволодіння її грішми, шляхом повідомлення ОСОБА_14 неправдивих відомостей про нарахування та виплату їй субсидії, ввела її в такий спосіб в оману, адже обвинувачена не є працівником соціальної служби та не уповноважена здійснювати нарахування та виплати соціальної допомоги. ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_14 , що за оформлення вказаної соціальної допомоги, їй необхідно сплатити гроші в сумі 600 гривень. Потерпіла будучи переконана в тому, що вона розпоряджається своїм майном - грошима в сумі 600 грн. у власних інтересах, внаслідок переконливих дій ОСОБА_4 , добровільно передала ОСОБА_4 гроші в сумі 600 гривень. Після отримання грошей ОСОБА_4 відразу залишила місце вчинення злочину, а отримані внаслідок шахрайства кошти в сумі 600 грн. витратила на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

Цього ж дня, приблизно о 10 годині 00 хвилин, проходячи по вулиці Засульській села Сенча Лохвицького району Полтавської області, вона зайшла до господарства №5 та покликала господарку - ОСОБА_15 , 1947 року народження. Під час розмови із нею, ОСОБА_4 , щоб викликати довіру, представилась працівником соціальної служби. Діючи повторно, з прямим умислом, спрямованим на введення в оману потерпілої та заволодіння її грошима, ОСОБА_4 шляхом повідомлення ОСОБА_15 неправдивих відомостей про нарахування та виплату їй грошової компенсації за придбання дров в сумі 7000 грн., ввела її в такий спосіб в оману, адже обвинувачена не є працівником соціальної служби та не уповноважена здійснювати нарахування та виплату вказаної компенсації. ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_15 , що за оформлення вказаної соціальної допомоги їй необхідно сплатити гроші в сумі 555 гривень. Потерпіла, будучи переконана в тому, що вона розпоряджається своїм майном - грошима в сумі 555 грн. у власних інтересах, внаслідок переконливих дій ОСОБА_4 , ОСОБА_15 добровільно передала їй гроші в сумі 555 гривень. Після отримання грошей ОСОБА_4 відразу залишила місце вчинення злочину, а отримані внаслідок шахрайства кошти в сумі 555 грн. витратила на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

05.03.2020, приблизно о 08 годині, ОСОБА_4 , з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, на маршрутному автобусі із села Довгополівка Роменського району прибула до міста Лохвиця Полтавської області. Приблизно о 09 годині 00 хвилин, проходячи по вулиці Юрія Горобця, вона зайшла до господарства №5 та покликала господарку - ОСОБА_16 , 1942 року народження. Під час розмови із нею, ОСОБА_4 , щоб викликати довіру, представилась працівником соціальної служби. Діючи повторно, з прямим умислом, спрямованим на введення в оману потерпілої та заволодіння її грошима, ОСОБА_4 , шляхом повідомлення ОСОБА_16 неправдивих відомостей про нарахування та виплату їй субсидії, ввела її в такий спосіб в оману, адже обвинувачена не є працівником соціальної служби та не уповноважена здійснювати нарахування та виплати субсидії. ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_16 , що за оформлення вказаної соціальної допомоги, їй необхідно сплатити гроші в сумі 500 гривень. Потерпіла, будучи переконана в тому, що вона розпоряджається своїм майном - грошима в сумі 500 грн. у власних інтересах, внаслідок переконливих дій ОСОБА_4 , добровільно передала останній кошти в сумі 500 гривень. Після отримання грошей, ОСОБА_4 відразу залишила місце вчинення злочину, а отримані внаслідок шахрайства кошти в сумі 500 грн. витратила на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , не оспорюючи фактичних обставин справи, свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнала повністю, підтвердила всі обставини скоєного нею злочину, щиро розкаюється у вчиненому, зазначила, що майнову шкоду, завдану потерпілим нею відшкодовано у повному розмірі, просить суд суворо не карати.

Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи, суд знаходить їх достатніми та істинними.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 у судове засідання не з`явилися, направили до суду заяви про слухання справи без їх участі.

Враховуючи те, що обвинувачена не оспорює фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, заслухавши думку учасників процесу та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

ОСОБА_4 вчинила заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, і повинна нести кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 190 КК України.
При призначенні покарання, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинене обвинуваченою кримінальне правопорушення за ч.2 ст.190 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Обвинувачена ОСОБА_4 на обліку лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку нарколога у зв`язку із розладами поведінки внаслідок вживання алкоголю, офіційно не працює, проживає за рахунок тимчасових заробітків та власного господарства, раніше судима, характеризується за місцем проживання посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 66 КК України щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, які обтяжують покарання обвинуваченої, згідно ст. 67 КК України, є вчинення злочину щодо осіб похилого віку.

Беручи до уваги викладене, враховуючи всі обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, кількість епізодів злочинної діяльності, суд, приймаючи до уваги положення ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення ним нових злочинів, вважає, що з метою виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 , попередження з її боку вчинення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання, та враховуючи ступінь небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, обвинуваченій слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням обставин вчинення злочину та даних про особу обвинуваченої у сукупності, суд не погоджується з висновком представника персоналу органу пробації (який носить рекомендаційний характер) про те, що виправлення обвинуваченої можливе без позбавлення або обмеження волі. Обвинувачена раніше судима і через незначний проміжок часу після її засудження за попередній злочин, знову вчинила корисливий злочин, ризик вчинення нею повторного правопорушення за оцінкою органу пробації є високим, належних висновків остання не зробила, що свідчить про її підвищену суспільну небезпеку та небажання стати на шлях виправлення, тобто має стійку антисоціальну поведінку та потребує ізоляції від суспільства. Крім того, суд враховує думку потерпілих, більшість з яких наполягали на призначення обвинуваченій реального відбуття покарання у виді позбавлення волі.
Підстав для застосування до обвинуваченої ст.75 КК України суд не вбачає.
Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації таке покарання буде адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності, даним про особу обвинуваченої, достатнім для перевиховання обвинуваченої та попередження скоєння нових злочинів.

Цивільні позови не заявлялися.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне обрати тримання під вартою з метою забезпечення виконання вироку, уникнення ризиків ухилення від суду та продовження злочинної діяльності.
Суд вважає за необхідне згідно ч.4 ст.174 КПК України скасувати арешт на тимчасове вилучене майно згідно ухвали слідчого судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 17.03.2020.

Керуючись ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один ) рік 6 ( шість) місяців.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили обрати тримання під вартою, взявши її під варту в залі суду негайно.
Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з 21 липня 2020 року.
Речові докази: аркуш паперу у клітинку, на якому написана заява від імені ОСОБА_17 , аркуш паперу білого кольору, на якому написана заява від імені ОСОБА_10 , аркуш паперу у лінію, на якому написана заява від імені ОСОБА_8 , вісім аркушів у клітинку, скріплених металевими скобами, на першому аркуші напис « АДРЕСА_12 », які приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0000103 від 05.03.2020 залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження, жіночку куртку бордового кольору із капюшоном, марки «CASUAL COMFORT» та жіночу шапку синього кольору із різнокольоровими вставками, що належать ОСОБА_4 , жіночу куртку темно - синього кольору марки «Van Gils» «CASUAL COMFORT» із капюшоном, що належить ОСОБА_4 , які знаходяться у камері зберігання речових доказів Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області повернути ОСОБА_4 , грошові кошти номіналом 500 гривень, однією купюрою серії АЕ 0515230, які повернуто на відповідальне зберігання ОСОБА_16 - залишити їй як власнику.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 17.03.2020, на тимчасово вилучене майно: аркуш паперу у клітинку, на якому написана заява від імені ОСОБА_17 , аркуш паперу білого кольору, на якому написана заява від імені ОСОБА_10 , аркуш паперу у лінію, на якому написана заява від імені ОСОБА_8 , вісім аркушів у клітинку, скріплених металевими скобами, на першому аркуші напис « АДРЕСА_12 », які приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0000103 від 05.03.2020, жіночку куртку бордового кольору із капюшоном, марки «CASUAL COMFORT» та жіночу шапку синього кольору із різнокольоровими вставками, жіночу куртку темно - синього кольору марки «Van Gils» «CASUAL COMFORT» із капюшоном, що належать ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст.394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченій та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1