№ 143/400/20
ВИРОК
Іменем України

08.07.2020р. м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області, в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Погребище кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 17.03.2020 за № 0000053 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Довгалівка Погребищенського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із базовою середньою освітою, не одруженого, не працюючого, згідно ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості, у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

В с т а н о в и в:

08.04.2020 до Погребищенського районного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000053 від 17.03.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

В ході судового розгляду беззаперечно встановлено, що 13.03.2020 у вечірній час ОСОБА_4 перебував у житловому будинку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно з власницею будинку та іншими місцевими жителями розпивали алкогольні напої.

Після розпиття спиртних напоїв, близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_4 залишив будинок останньої та вирушив до місця проживання своєї сестри. Відійшовши від домогосподарства ОСОБА_5 на незначну відстань, достовірно знаючи про наявність в домогосподарстві останньої домашньої птиці, у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме качок.

Реалізовуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди потерпілій та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 повернувся на тереторію домогосподарства ОСОБА_5 , де пересвідчившись в тому, що власниця домогосподарства перебуває в будинку та скориставшись тим, що його дії залишаються непоміченими для інших осіб, ОСОБА_4 підійшов до приміщення хліва, де через незамкнені вхідні двері проник в середину, звідки умисно, таємно, скоїв крадіжку 2 (двох) качок, віком приблизно 1 рік, білого оперення, вагою по 3 кг кожна, чим згідно висновку експерта №2202/20-21 від 23.03.2020 за результатами проведення товарознавчої експертизи, заподіяв потерпілій матеріального збитку на загальну суму 361,68 грн. Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, за обставин викладених у обвинувальному акті та своїми показами повністю підтвердив місце, час та обставини вчинення крадіжки качок, щиро каявся.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні просила обвинуваченого суворо не карати.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення повністю, його показання відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються, його позиція є добровільною та істинною, то суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням письмових доказів. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст встановлених досудовим слідством обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Згідно з ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення.

Як особа ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо (а. с. 23), на обліку у лікаря нарколога і у лікаря психіатра не перебуває (а. с. 24-27). Згідно ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості (а. с. 22).

При призначенні покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, конкретні обставини справи, вказані дані про особу ОСОБА_4 , його щире каяття, активне сприяння розкриттю даного злочину, що відповідно до ст.66 КК України є обставинами, які пом`якшують покарання.

Обставин, які б згідно зі ст.67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому не встановлено.

Відповідно до висновків Тетіївського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, наданих у досудовій доповіді, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. (а. с.18-21).

З врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, з застосуванням статей 75, 76 КК України з ухваленням звільнити засудженого від призначеного покарання, якщо протягом визначеного судом іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Обрана міра покарання за глибоким переконанням суду відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованою та буде відповідати цілям покарання.

Судові витрати задовільнити.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ч.3 ст.185 КК України, ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

Ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ухвалити про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, якщо протягом 2 (двох) років іспитового строку він не скоїть нового злочину.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок строку покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку суду.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 326,88 грн витрат на залучення експерта під час досудового розслідування кримінального провадження, відповідно до ст.124 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Погребищенський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя