Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/3779/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з погодженим із прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 клопотанням про накладення арешту на мобільний телефон Самсунг А20, IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , s/n НОМЕР_3 , виданий 07.10.2020 року ОСОБА_5 під час проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування клопотання вказав, що даний мобільний телефон має доказове значення у кримінальному провадженні №0000266, тому накладення арешту на нього необхідно з метою забезпечення його збереження як речового доказу.
В судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
В провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000266 від 06.09.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.09.2020 року приблизно о 22 год. 00 хв. ОСОБА_6 , знаходячись поблизу будинку №118 по вул. Поштовій в м. Миколаєві, на березі річки Південний Буг, на підґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на умисне заподіяння смерті ОСОБА_7 , наніс останньому не менше трьох ударів в життєво-важливий орган - голову, спричинивши ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження голови, від яких настала смерть останнього. В цей час ОСОБА_6 , впевнившись в настанні смерті ОСОБА_7 , та усвідомлюючи факт, що про вчинення ним злочину відносно ОСОБА_7 може стати відомо від ОСОБА_8 , який обізнаний про те, з ким залишив місце мешкання ОСОБА_7 , вирішив умисно позбавити життя останнього та заволодіти належним йому майном. Після чого, ОСОБА_6 повернувся до домоволодіння АДРЕСА_1 , де 06.09.2020 року в нічний час пройшов до будинку, в якому знаходився ОСОБА_8 , та, реалізуючи свій злочинний умисел, наніс останньому металевим прутом не менше трьох ударів в життєво-важливий орган - голову, спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження, від отримання яких ОСОБА_8 впав на підлогу будинку. В цей час ОСОБА_9 , завершуючи свій злочинний умисел, знайшовши в будинку фрагмент електродроту, накинув його на шию ОСОБА_8 та, затягнувши його на шиї потерпілого, став душити останнього. Після чого, впевнившись в настанні смерті ОСОБА_8 , ОСОБА_6 заволодів майном останнього, а саме сумкою з сонцезахисними окулярами, мобільним телефоном Самсунг А20, зарядним пристроєм до мобільного телефону, цигарками та візитницею.
07.09.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.
Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_6 пояснив, що викрадений у ОСОБА_8 мобільний телефон він того ж дня віддав своїй дружині ОСОБА_5
07.10.2020 року під час оголошення ОСОБА_5 ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва про надання дозволу на проведення обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 з метою відшукання мобільного телефону остання видала мобільний телефон Самсунг А20, IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , s/n НОМЕР_3 , який постановою слідчого було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та долучено до матеріалів кримінального провадження.
З урахуванням того, що вказаний мобільний телефон має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою забезпечення його збереження, вважаю необхідним клопотання слідчого задовольнити.
Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт на мобільний телефон Самсунг А20, IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , s/n НОМЕР_3 , виданий 07.10.2020 року ОСОБА_5 під час проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_10