Справа № 577/4387/20
Провадження № 1-кс/577/1686/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"09" листопада 2020 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотоп клопотання старшого слідчого СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотопа Сумської області, українця, громадянина України, проживає з цивільною дружиною, непрацюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Конотопського міськрайонного суду від 11.04.2008 року за ч. 1 ст.115 ч.1, ч. 2 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до 14 років позбавлення волі, 21.09.2020 звільнився по відбуттю строку покарання, -

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 152 КК України, ч.1 ст. 187 КК України

В С Т А Н О В И В :

09.11.2020 року старший слідчий СВ Конотопського ВП ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави.

Клопотання обґрунтовує тим, що 06.11.2020 близько 00 год 10 хв неповнолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходила по вул. Вирівській в м. Конотоп. Коли ОСОБА_7 проходила повз кладовище по вул. Вирівській в м. Конотоп, ОСОБА_5 , здійснив напад на неповнолітню потерпілу ОСОБА_7 , з метою заволодіння її майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я. В ході злочинних дій ОСОБА_5 обхопив правим ліктем за шию ОСОБА_8 , від чого остання відчула нестачу кисню, в подальшому ОСОБА_5 повідомив, що якщо остання буде кричати, то ОСОБА_5 її заріже, таким чином ОСОБА_5 висловив погрозу застосування насильства, небезпечного для життя потерпілої ОСОБА_7 , які остання сприйняла як реальні. Після цього ОСОБА_5 повалив на землю ОСОБА_7 та затягнув на територію кладовища по вул. Вирівській в м. Конотоп, де в подальшому долаючи опір неповнолітньої ОСОБА_7 , наніс не менше 3 ударів долонями рук по обличчю, та з кишені пальто відкрито заволодів її мобільним телефоном марки «Samsung J250» золотистого кольору з сім-карткою НОМЕР_1 . Продовжуючи свої протиправні дії, в ОСОБА_5 виник умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті відносно неповнолітньої потерпілої, тому діючи умисно, без добровільної згоди неповнолітньої ОСОБА_7 , використовуючи свій статевий орган, здійснив оральне проникнення в тіло останньої, а потім здійснив вагінальне проникнення в її тіло, після чого залишив місце злочину.

06.11.2020 року внесені відомості до ЄРДР за № 001006 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, та за № 001007 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст.152 КК України, та цього ж дня вказані кримінальні провадження об`єднані в єдине провадження. 07.11.2020 року в даному кримінальному провадженні склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 2 ст.186 КК України перекваліфіковано на ч. 1 ст.187 КК України.

06.11.2020 о 21.40 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 07.11.2020 його повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152 ч.3, ч. 1 ст.187 КК України.

У клопотанні вказано, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлені ризики, передбачені у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають обґрунтовані підстави для застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Про вказане свідчать такі обставини: ОСОБА_5 підозрюється у серії умисних тяжкого та особливо тяжкого злочинів, із застосуванням насильства, в тому числі сексуального, відносно неповнолітньої, яке має надзвичайно високий резонанс та ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками для неповнолітньої потерпілої, за вчинення якого у разі визнання винуватим йому загрожує тяжке покарання, виключно у виді позбавлення волі строком на 12 років. 21.09.2020 року ОСОБА_5 звільнився з ДУ «Бучанська виправна колонія № 85», де відбував покарання у вигляді 14 років позбавлення волі за вироком Конотопського міськрайсуду від 11.04.2008 за вчинення злочинів, передбачених ст.ст.115 ч.1, 185 ч.2, 70,71 КК України. Також, підозрюваний в шлюбі не перебуває, дітей на утриманні не має, ніде не працює, а тому не має стійких соціальних зв`язків. Після вчинення злочину, ОСОБА_5 погрожував потерпілій ОСОБА_7 у разі її звернення до поліції, що він її вб`є, що свідчить про те, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілу у даному кримінальному провадженні. Характер інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, що має підвищену суспільну небезпечність, характеризує його особу з негативного боку.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави.

Слідчий ОСОБА_4 підтримала думку прокурора.

Підозрюваний ОСОБА_5 вважав, що пред`явлена підозра та клопотання слідчого є необґрунтованим, оскільки він не скоював цих злочинів.

Захисник ОСОБА_6 також вважав клопотання необґрунтованим.

Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали клопотання і дослідивши представлені докази суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 07.11.2020 о 20 00 хв. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст.187 КК України.

Відповідно до ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (пункт 5 ч.2 ст.183 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З практики Європейського суду з прав людини, зокрема з рішення «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року вбачається, що «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, при цьому наявність доказів на даному етапі не повинна бути достатньою для забезпечення засудження, а повинна лише виправдовувати подальше розслідування.

В іншому своєму рішенні у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), ЄСПЛ вказав, що «наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин».

При цьому, слід зазначити, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу» (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» (John Murray v. the United Kingdom).

З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається наявність кримінального провадження, в рамках якого слідчий звернувся до суду із клопотанням.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст.187 КК України, за викладених в клопотанні обставин.

Так, досліджені додані до клопотання матеріали вказують на наявність вагомих фактів, які стали причиною виникнення підозри, найпереконливіші з яких: протоколи огляду місця події від 06.11.2020, протоколи допиту потерпілої ОСОБА_7 , прокололи впізнання особи по голосу з потерпілою ОСОБА_7 від 07.11.2020 року, протокол допиту свідка ОСОБА_10 , протокол впізнання предметів з свідком ОСОБА_10 .

При розгляді клопотання про взяття під варту слідчий суддя не вправі досліджувати докази, давати їм оцінку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини підозрюваного, розглядати і вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Тому всі докази перевірялися лише з точки зору обґрунтованості підозри та наявності ризиків.

Отже, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за ч.3 ст.152 КК України (від 7 до 12 років позбавлення волі), за ч.1 ст. 187 КК України (від 3 до 7 років позбавлення волі), особу підозрюваного, який раніше судимий за вчинення особливо тяжкого злочину, 21.09.2020 року звільнився з місць позбавлення волі, вік та стан його здоров`я (є особою молодого віку, має задовільний стан здоров`я, докази наявності захворювань в матеріалах справи відсутні), має постійне місце проживання, проживає з цивільною дружиною, ніде не працює.

Доводи сторони обвинувачення, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим виникла необхідність застосування до останнього найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в повному обсязі підтверджені доданими до клопотання матеріалами та фактичними обставинами справи. Також наявні ризики незаконного впливу на неповнолітню потерпілу та можливість вчинення інших кримінальних правопорушень.

Прокурором доведено, що єдиним запобіжним заходом, спроможним досягнути мети його застосування в даному випадку є тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, передбаченим п.1), 3), 4) п.5) ч.1 ст. 177 КПК України .

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, але на підставі сукупності досліджених обставин, доведених прокурором, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

З вказаних підстав, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави у відповідності до вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

Строк тримання під вартою слід обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 з 21 год 23 хв 06 листопада 2020 року.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 197 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст.187 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 3 січня 2021 року до 21 години 23 хвилин.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, слідчому, прокурору.

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддяОСОБА_1