ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/819/1210/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участі прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

адвоката: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0002232 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 15 вересня 2020 року, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15 вересня 2020 року продовжено відносно ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 14.11.2020 року.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду в частині застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та постановити нову ухвалу, обравши більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з можливістю носити електронний засіб контролю.
Вказує, що судом проігноровано те, що клопотання про продовження запобіжного заходу, ані стороні захисту, ані обвинуваченому не надавалося, що суперечить ст. 184 КПК України.
Судом всупереч прямої вказівки закону не обрано запобіжний захід, а продовжено його дію.
Зазначає, що жодних ризиків не існує, у суду відсутні законні підстави вважати, що він буде переховуватися від слідства та суду. Він постійно мешкає за однією адресою: АДРЕСА_1 , де проживає з матір`ю, яка потребує його піклування, працевлаштований за договором на фірмі «Ремерс», що свідчить про стійкі соціальні зв`язки. Йому не має сенсу переховуватися від суду, з огляду на його ставлення до скоєного, а саме те, що він повністю згоден з обвинуваченням, допомагав у проведенні слідчих дій, щиро кається.
Звертає увагу на те, що має достатній рівень освіти та розуміє відповідальність за порушення покладеного на нього зобов`язання.
Всі потерпілі у справі відмовилися від відшкодування збитків, також в справі наявні заяви потерпілих, які не наполягають на призначенні йому суворого покарання.
Ухвала суду не відповідає вимогам повноти судового розгляду, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, суд істотно порушив вимоги КПК України та норми європейського права через необґрунтоване обрання стосовно нього найбільш суворого запобіжного заходу.
Доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, проте не було доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, а тому вважає, що наявні всі підстави для застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_7 та адвокат ОСОБА_8 підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.
Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши виділені матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Мотиви Суду.
Із виділених матеріалів кримінального провадження вбачається, що у провадженні Херсонського міського суду Херсонської області знаходилося кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0002232.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15 вересня 2020 року, яка є предметом апеляційного розгляду, ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів до 14.11.2020 року.

Ухвалою цього ж суду від 15.09.2020 року прокурору повернуто обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні для виправлення недоліків.

Вбачається, що на стадії досудового розслідування кримінального провадження ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 12 вересня 2019 року застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, та визначено заставу у розмірі 30105 грн.
При цьому слідчим суддею на стадії досудового розслідування кримінального провадження було встановлено наявність ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, можливість знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовження вчинення кримінальних правопорушень.
Надалі ухвалами суду строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 було неодноразово продовжено, останньою ухвалою від 22.07.2020 року до 20.09.2020 року.
Відповідно до положень ст. 331 КПК України до закінчення строку дії попередньої ухвали, суд зобов`язаний вирішити питання про доцільність подальшого тримання особи під вартою.
Продовжуючи строк дії запобіжного заходу, суд має перевірити чи не зменшилися на стадії судового розгляду встановлені раніше ризики і чи зможе більш м`який запобіжний захід запобігти цим ризикам.
Крім тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, на стадії обрання ( продовження) запобіжного заходу враховується і сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, зокрема соціальні зв`язки, відомості, що характеризують особу обвинуваченого.
Частиною 1 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Застосування запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Як видно із матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
З матеріалів провадження слідує, що ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, наразі обвинувачується у скоєнні злочину зі спливом незначного проміжку часу після звільнення із установи виконання покарання після відбуття покарання за попереднім вироком, що свідчить про його схильність до скоєння кримінально-караних діянь.
Обвинувачений не працевлаштований та неодружений, відсутні відомості про наявність у нього постійного законного джерела доходу.
Сукупність вказаних обставин дають підстави для висновку, що у обвинуваченого відсутні міцні соціальні зв`язки, які б могли слугувати запорукою належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 .
Наявність у обвинуваченого постійного місця проживання та його проживання разом із матір`ю, не можна визнати достатніми чинниками, які зможуть запобігти існуючим ризикам.
Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, а також недоведеність наявності у нього міцних соціальних зв`язків, наряду із відсутністю у ОСОБА_7 законного джерела доходів, офіційного місця роботи, свідчить про правильність висновків суду щодо продовження існування встановлених ризиків, запобігти яким може лише запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відомості, що характеризують особу обвинуваченого, були враховані як на стадії застосування запобіжного заходу, так і при продовженні строку його дії.
Доказів того, що на час постановлення оскаржуваної ухвали сталися суттєві зміни у соціальних зв`язках обвинуваченого чи виникли інші обставини, які б доводили те, що заявлені раніше ризики зменшилися, апелянтом не надано.
Обставини, на які посилається обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, були відомі суду першої інстанції на час розгляду клопотання та цілком враховані при прийнятті відповідного процесуального рішення.
Вбачається, що на розгляді у Херсонському міському суді знаходяться інші кримінальні провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень проти власності.
Відомості про особу обвинуваченого у сукупності з іншими обставинами, що підлягають врахуванню відповідно до положень ст. 178 КПК України доводять, що на даній стадії кримінального провадження більш м`який запобіжний захід, як про те вказує апелянт, не зможе запобігти наявним ризикам.
Твердження ОСОБА_7 про недоведеність прокурором ризиків, заявлених у клопотанні про продовження строку тримання під вартою, слід визнати безпідставними.
Врахування позиції обвинуваченого щодо визнання вини у скоєному має бути здійснено судом за результатами розгляду кримінального провадження по суті після надходження обвинувального акту, однак не є прийнятними посилання апелянта на ці обставини при розгляді в апеляційному порядку ухвали суду, якою вирішено питання про продовження строку дії запобіжного заходу при поверненні обвинувального акту прокурору для виправлення недоліків.
Посилання апелянта на своє ставлення до скоєного злочину до початку розгляду кримінального провадження по суті, не можна визнати достатнім для висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
З цих же обставин не можуть бути прийняті до уваги і вказівки щодо відсутності щодо обвинуваченого матеріальних претензій зі сторони потерпілого, а також його думка щодо міри покарання, з огляду на те, що ці обставини не входять до обсягу питань, які вирішуються судом під час продовження запобіжного заходу.
Під час апеляційного розгляду з`ясовано, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч 2 ст. 185 КК після виправлення прокурором недоліків надійшов до суду першої інстанції, підготовче судове засідання призначене на 10.11.2020 року, отже наразі триває судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 .
Враховуючи викладене, колегія суддів не погоджується із доводами апеляційної скарги обвинуваченого про необґрунтованість висновку суду про доцільність продовження тримання його під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, як про те просить апелянт, не зможе запобігти ризикам, які продовжують існувати.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого висновки суду першої інстанції не спростовують, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.
Істотних порушень вимог КПК, які б стали безумовною підставою для скасування ухвали, під час апеляційного розгляду не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 376 ч.2 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 15 вересня 2020 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: ( три підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4