Справа № 732/360/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/560/20
Категорія - ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали об`єднаного кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 від 05 лютого 2020 року та за № 0000058 від 31 січня 2020 року за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 19 травня 2020 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Городня, Чернігівської області, з повною загальною середньою освітою, не працюючої, одруженої, без місця реєстрації, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої Городнянським районним судом Чернігівської області:

03 жовтня 2016 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт;

20 листопада 2017 року за ч. 2 ст. 185 КК України до арешту на строк 5 місяців;

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 19 травня 2020 року ОСОБА_8 визнана виною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та їй призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати в сумі 3297 гривень 21 (копійку на залучення експертів та проведення судово-товарознавчих експертиз.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачена ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію своїх дій просить вирок суду змінити та пом`якшити призначене покарання звільнивши її на підставі ст.. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом в повній мірі не враховано обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повідомлення потерпілого про крадіжку, відшкодування шкоди, думку потерпілого ОСОБА_9 , який просив обрати міру покарання не пов`язану з позбавленням волі.

Суд першої інстанції встановив, що обвинувачена ОСОБА_8 у травні 2019 року, більш точної дати органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_10 , де проживає ОСОБА_9 , діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрала електричну плитку марки „ЕЛНА моделі 200Н, вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 146 від 25 лютого 2020 року становить 555 гривень, що належить ОСОБА_11 , чим завдала останньому матеріальних збитків на вказану суму.

Крім того, обвинувачена ОСОБА_8 30 січня 2020 року близько 2 години 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_12 , скориставшись тим, що господар заснув, діючи з прямим умислом та повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу таємно викрала валізу марки „EASY TRAVEL, місткістю 70 л, з ручкою та коліщатами, вартість якої відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 160 від 17.03.2020 становить 649,5 грн., мультиварку марки „Rotex моделі RMC503-B, вартість якої відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 160 від 17.03.2020 становить 772,83 грн., мультиварку марки „GRUNHELM моделі MC 11 SB, вартість якої відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 160 від 17.03.2020 становить 622,80 грн., пачку серветок паперових одношарових марки „Paper next, 65 л, вартість якої відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 160 від 17.03.2020 становить 5,51 грн. та інше майно, яке належать ОСОБА_12 чим завдала йому матеріальних збитків на загальну суму 3492,94 грн.

Заслухавши доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_7 , який висловився на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченої, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які її засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, які досліджені і перевірені в судовому засіданні та об`єктивно оцінені у вироку, ніким із учасників судового провадження не оспорюється, як і кваліфікація дій обвинуваченої, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При обранні обвинуваченій ОСОБА_8 виду та міри покарання, суд правильно врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, наслідки, що настали, повне визнання вини обвинуваченим, дані про особу обвинуваченої, її сімейний стан, стан здоров`я, матеріальний стан, відсутність претензій у потерпілих, фактичне повернення майна потерпілим в ході слідчих дій, обставину, що пом`якшує покарання - активне сприяння розкриттю злочину та обставину, яка обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння і вмотивовано дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.

Апеляційні доводи про суворість призначеного покарання, за вчинення інкримінованого обвинуваченій кримінального правопорушення, та пов`язане з цим апеляційне прохання щодо зміни вироку, шляхом призначення покарання з випробуванням, на думку колегії суддів - є безпідставними і судом першої інстанції вони були в повному обсязі враховані при призначенні покарання, про що свідчить зміст відомостей та висновків суду, наведених ним у мотивувальній частині вироку.

Так, суд вірно зазначив, та вважав за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_8 за вчинені кримінальні правопорушення покарання у виді позбавлення волі, приходячи при цьому до переконання, що її виправлення, враховуючи незначний період від часу відбуття обвинуваченою покарання у виді арешту за корисливий злочин, що її протизаконна діяльність налічує кілька епізодів і свідчить про суспільну небезпеку винної, буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, апеляційні вимоги про зміну вироку шляхом пом`якшення призначеного покарання на підставі норм ст. 75, 76 КК України, з урахуванням наведених в апеляційній скарзі доводів, належить вважати безпідставними, оскільки вони носять суто суб`єктивний характер.

З огляду на викладене, при апеляційному перегляді кримінального провадження не встановлено достатніх підстав для застосування норм ст.75 КК України, а тому, враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів погоджується з видом та розміром призначеного ОСОБА_8 покарання і не знаходить підстав для звільнення її від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, як про це зазначає в своїй апеляційній скарзі обвинувачена.

Таким чином, на думку колегії суддів, призначене судом першої інстанції покарання у такий спосіб, як це зазначено у вироку, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому відповідає вимогам ст. 65 КК України, оскільки за своїм видом і розміром є справедливим, через що підстав для зміни вироку за доводами сторони захисту про зайву суворість покарання, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 19 травня 2020 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4