Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

18 серпня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника-адвоката ОСОБА_6 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження 0000651 за апеляційною скаргою прокурора Березнівського відділу Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_8 на вирок Березнівського районного суду Рівненської області від 31 січня 2020 року стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Михалин Березнівського району Рівненської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,
в с т а н о в и л а :

Вироком Березнівського районного суду Рівненської області від 31 січня 2020 року затверджено угоду про визнання винуватості від 17 грудня 2019 року, укладену між прокурором Березнівського відділу Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_8 і обвинуваченим ОСОБА_5 .
Визнано ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, та призначено узгоджене покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.
На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_5 звільнено від вдібування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, а саме повідомляти органи пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись в ці органи для реєстрації.
Судом вирішено питання стосовно речових доказів у кримінальному провадженні.

Згідно цього вироку, 27 листопада 2019 року о 12 годині 29 хвилин, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , патрулюючи на службовому автомобілі марки «Toyota» моделі «Prius», номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні) при в`їзді до с. Моквин, по вул. Хутір Лукавець, Березнівського району Рівненської області виявили моторолер марки «Viper» моделі «Storm50», водій та пасажир якого рухались без захисних шоломів та без державного реєстраційного номеру, який у подальшому був зупинений на підставі ст.35 закону «Про Національну поліцію України». Під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення було встановлено, що водієм вказаного моторолера є ОСОБА_5 , в якого виявлено відсутність посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, у зв`язку із чим працівники поліції запросили його до салону службового автомобіля для оформлення письмового пояснення з метою фіксації адміністративного правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху. В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на дачу неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів начальнику СРПП № 3 Березнівського ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області майору поліції ОСОБА_9 та інспектору СРПП № 1 Березнівського ВП Сарненського ВП ГУ НП в Рівненській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_10 з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_5 , в цей же день, приблизно о 12 год. 38 хв., усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, переслідуючи мету уникнути відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері Дорожнього руху, перебуваючи на задньому пасажирському сидінні в салоні службового автомобіля працівників поліції, який знаходився на вул. Хутір Лукавець, с. Моквин, БерезнІвського раойну Рівненської області, поклав у передній отвір панелі приладів між передніми сидіннями працівників поліції неправомірну вигоду у вигляді двох грошових купюр номіналом по 100 гривень. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відмовилися від прийняття переданих ОСОБА_5 коштів, одразу ж ОСОБА_9 , по мобільному телефону на лінію «102» повідомив чергового Березнівського ВП Сарненського відділу поліції ГУ НП в Рівненській області та викликав на місце події слідчо-оперативну групу.
Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.369 КК України, як надання неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища .

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 просить вказаний вирок скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
На обґрунтування своїх вимог апелянт зазначив, що місцевий суд, звільняючи ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, не врахував, що злочин, у вчиненні якого він обвинувачується, відноситься до корупційних злочинів, а тому застосування положень ст.75 КК України не можливо.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_4 на підтримання апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвокат ОСОБА_6 , які визнали ці доводи обгрунтованими, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши зазначені у цій скарзі доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Однією із засад кримінального провадження є законність. Згідно припису ч.1 ст.9 КПК, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Статтею 370 КПК передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Однак, суд першої інстанції, ухвалюючи даний вирок, не дотримався зазначених вимог закону.

Зокрема, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, а саме у пропозиції та наданні службовій особі неправомірної вигоди.

Так, у примітці до ст.45 КК України визначено, що корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368, 368-3 - 369, 369-2, 369-3 цього Кодексу.

Водночас, ст.75 КК України імперативно визначено, що суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Тобто злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відноситься до корупційних кримінальних правопорушень, а отже в разі засудження за даний злочин застосування положень ст.75 КК України є неможливим.

Однак, прокурором Березнівського відділу Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_8 , на порушення вказаних вимог закону, в угоді про визнання винуватості від 17 грудня 2019 року, було узгоджене покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч.1 ст.369 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки зі звільненням ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст.75 цього Кодексу.

Місцевий суд, затверджуючи зазначену угоду про визнання винуватості, не звернув увагу на вказане грубе порушення норм матеріального права, та при ухваленні вироку допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що перешкодило йому ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що, у відповідності до вимог ст.ст.409, 413 КПК, є підставою для його скасування.

Водночас, зважаючи на те, що вказані недоліки неможливо усунути під час апеляційного розгляду, колегія суддів вважає за необхідне скасувати цей вирок та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Вирок Березнівського районного суду Рівненської області від 31 січня 2020 року стосовно ОСОБА_5 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3