Справа № 192/1427/20
Провадження № 1-кп/192/155/20
В И Р О К
Іменем України

"22" вересня 2020 р. смт. Солоне

Солонянський районний суд Дніпропетровської обл.
у складі:
головуючий-суддя ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Солоне кримінальне провадження № 192/1427/20, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.01.2020 за № 0000044, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Солоне Солонянського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, маючого на утриманні двох дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючого водієм ПП «Укрмедполімер», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч.3 ст.185 КК України,

де сторонами виступають з боку:
обвинувачення прокурор ОСОБА_6 ;
захисту обвинувачений ОСОБА_3
учасник провадження потерпілий ОСОБА_7 , -

з участю прокурора, обвинуваченого, потерпілого -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , 16 січня 2020 року о 20.00 годині керуючись умислом на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи, шляхом вільного доступу, таємно проник до приміщення гаражу № НОМЕР_1 ряду № НОМЕР_2 розташованого за адресою: смт Солоне, приміщення гаражів поруч з вулицею Набережна, Солонянського району Дніпропетровської області, що належить ОСОБА_7 , звідки таємно викрав картоплесаджалку до мотоблоку, вартість якої складає 1900,00 гривень, яка належить ОСОБА_7 , після чого з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на 1900,00 гривень.
Відтак, ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) поєднану з проникненням у інше приміщення, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та надав суду показання, аналогічні фабулі обвинувачення. Ствердив, що працює водієм. Крадіжку вчинив свідомо. Крадіжу вчинив оскільки йому не хватало грошей на особисті потреби. Шкодує що так вчинив. Зазначив, що розкаюється у вчиненному, та в майбутньому буде вести законослухняний образ життя.

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні повідомив, що крадіжку виявив в кінці січня. Також повідомив, що обвинувачений відшкодував йому вартість викраденої картоплесаджалки в сумі 2000,00 грн..

З огляду на те, що обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорюються, а тому суд вважає за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та розглядає справу в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.
Оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину, надав суду визнавальні показання, інші докази не досліджувалися, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України є повністю доведеною, а тому він повинен за такі дії нести кримінальну відповідальність та підлягає покаранню.
Відтак дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, т.я. він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) поєднане з проникненням у інше приміщення.

При визначенні міри покарання суд враховує приписи ч.2 ст.50 КК України, за якими покарання має на меті не тільки кару і виправлення засудженого, а й запобігання вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому на підставі ст.ст.65-67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, вчинення обвинуваченим злочину, який згідно із ст.12 КК України, є тяжким та проти власності, особу обвинуваченого, який судимості не має; працює водієм ПП «Укрмедполімер», одружений, має на утриманні двох дітей, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, наявність соціальних зв`язків; хронічними захворюваннями не страждає; на обліку в реєстрі психіатричних та наркологічних хворих не перебуває, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує; щиро розкаюється, заподіяну шкоду відшкодував, активно сприяв розкриттю злочину та просить вибачення за вчинене, що є обставинами, які пом`якшують покарання; обтяжуючих не встановлено; приймаючи до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, за якою ризики вчинення ним повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінюються як середні, - відповідно до принципу індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, - за ч.3 ст.185 КК України - позбавлення волі на строк три роки. Саме такий вид покарання, який полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу, та його розмір - мінімальний - на строк три роки з урахуванням вартості викраденого та значимості розміру такого для потерпілого; - є необхідними і достатніми для виправлення засудженого і попередження ним нових злочинів, інший, більш м`який вид покарання, з урахуванням особи засудженого, не відповідатиме меті покарання.
Проте, за умовами ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тому з урахуванням особи винного, який все ж таки вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро кається, просить вибачення за вчинений злочин, відшкодував потерпілому заподіяну шкоду, суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_3 на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробовуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку (два роки) не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього, відповідно до ст.76 КК України, обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання/роботи. Вказані обов`язки відповідно до ступеня тяжкості злочину та особи винного будуть необхідними та достатніми для його виправлення.
Ухвалюючи вирок, суд відповідно до ст.368 КПК України зобов`язаний вирішити питання щодо того, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами; на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.
Арешт на речові докази не накладався.
Процесуальні витрати відсутні .
Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст.ст.368-371, 373-374, 532 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченому ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання - позбавлення волі на строк 3 (ТРИ) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 2 (ДВА) роки, та згідно із ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання/роботи.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1