Справа № 215/3827/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2

прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 11.06.2020 р. ОСОБА_4 , було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, обчислюючи його з 11.06.2020 р. по 09.08.2020 р..
Прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в зв`язку з призначенням слідуючого судового засідання за межами його дії.

Обвинувачений заперечував проти клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Суд заслухавши учасників процесу вважає, що обвинуваченому слід продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

Суд, в обґрунтування обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилався на те, що ОСОБА_4 раніше судимий, обвинувачується у скоєнні нового кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 3 КК України, не працює, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, продовжити свою злочинну діяльність, вчинивши новий умисний злочин, впливати на потерпілих та свідків.

Оскільки, обставини на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінилися, суд вважає, що інший запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, так як він, обвинувачується у тому, що маючи не погашену судимість, вчинив в період іспитового строку новий тяжкий злочин, за який може бути призначено покарання від 4 до 8 років позбавлення волі, у відношенні нього у Тернівському районному суді м. Кривого Рогу, знаходиться кримінальне провадження за ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2 КК України, не працює, неодружений, може переховуватися від суду, продовжити свою злочинну діяльність, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення, чим перешкоджати кримінальному провадженню, яке є суспільним інтересом, що незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вказані ризики, на які посилався слідчий суддя при обранні ОСОБА_4 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, продовжують існувати.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого на даний час, під час підготовчого розгляду, неможливе, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, продовжують існувати та не зменшилися.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 199, 315 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по 18.09.2020 р..

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим з дня вручення її копії.

Суддя: