Справа № 730/1181/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/18/21
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0007789 , за апеляційними скаргами прокурора та потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 січня 2020 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Носівка Чернігівської області, громадянина України, раніше не судимого, мешканця АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, -

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Шаповалівка Борзнянського району, Чернігівської області, громадянки України, має на утриманні неповнолітню дитину 2011 року народження, раніше не судимої, мешканки АДРЕСА_2 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, -

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 ,

захисників адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанцій обставини

За вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 січня 2020 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнані невинуватими у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 187 КК України та виправдані за недоведеністю.

Також даним вироком ОСОБА_8 визнано винуватим за п. п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено покарання 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

ОСОБА_9 визнано винуватою за п. п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 визначено рахувати з 23.06.2017 року, а обвинуваченій ОСОБА_9 - з 22.06.2017 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року) зараховано у строк відбування покарання час тримання під вартою ОСОБА_8 з 23.06.2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а обвинуваченій ОСОБА_9 з 22.06.2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченим до набрання вироком законної сили залишено без змін тримання під вартою.

Стягнуто з обвинувачених на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта по 41 389 грн. 68 коп. з кожного окремо.

Стягнуто з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 по 500 000 грн 00 коп. з кожного в рахунок відшкодування моральної шкоди та в солідарному порядку 22722 грн. 78 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 по 500 000 грн. 00 коп. з кожного в рахунок відшкодування моральної шкоди, та солідарно 22 722 грн. 78 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Долю речових доказів вирішено у порядку ст.100 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що протягом квітня червня 2017 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 періодично проводили окультні обряди за участю подружжя ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Під час спілкування з подружжям ОСОБА_9 від ОСОБА_14 стало відомо про наявність у подружжя грошових заощаджень, які вони накопичують для купівлі житла та зберігають за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

У травні 2017 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи з корисливих мотивів, вступили у злочину змову на вчинення умисного вбивства ОСОБА_13 та ОСОБА_14 з метою заволодіння їх майном.

З метою полегшення вчинення умисного вбивства ОСОБА_13 та ОСОБА_14 а також приховання слідів злочину місцем його вчинення було обрано околицю с. Шаповалівка Борзнянського району Чернігівської області, що неподалік від місця проживання ОСОБА_9 .

На початку червня 2017 року з метою реалізації спільного злочинного умислу, щоб викликати у ОСОБА_13 та ОСОБА_14 бажання звернутись до них для надання допомоги шляхом проведення окультних обрядів ОСОБА_9 , використовуючи мобільний телефон ОСОБА_8 , оснащений сім-карткою оператора мобільного зв`язку із номером, який не був відомий потерпілим, надрукувала смс-повідомлення провокаційного характеру, яке ОСОБА_8 надіслав потерпілим.

Про отримання смс-повідомлення та його зміст ОСОБА_13 , який не був обізнаний про відправника цього смс-повідомлення, повідомив ОСОБА_8 . Під цим приводом ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запросили ОСОБА_13 та ОСОБА_14 приїхати до господарства за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 нібито для проведення окультного обряду.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, у першій половині червня 2017 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою подальшого укриття слідів злочину, а саме приховання трупів потерпілих, підшукали місце пустир на околиці с. Шаповалівка Борзнянського району Чернігівської області, де ОСОБА_8 із використанням лопати, наданої ОСОБА_9 , викопав яму.

Крім того, ОСОБА_8 з метою подальшого використання як знаряддя скоєння злочину перевіз до місця проживання ОСОБА_9 металевий прут.

З тією ж метою ОСОБА_8 відшукав у господарстві ОСОБА_9 два металевих шила.

Також, за порадою ОСОБА_9 , з метою подальшого використання для спотворення трупів потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , відшукав у господарстві ОСОБА_9 ємкості із розчинником для фарб на основі «уайт-спириту» і електролітом для кислотних акумуляторів.

14 червня 2017 року, в денний час, потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_14 прибули до господарства ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 .

Близько 23 години 14 червня 2017 року ОСОБА_9 залишилась за місцем свого проживання поруч з потерпілою ОСОБА_14 та спостерігала за її діями.

У цей час ОСОБА_8 , діючи згідно узгодженого з ОСОБА_9 плану, маючи при собі металевий прут, металеве шило, ємкості із розчинником для фарб та електролітом, з метою полегшення скоєння злочину, під приводом проведення окультного обряду, вмовив ОСОБА_13 вийти із господарства ОСОБА_9 у безлюдне місце на околиці с. Шаповалівка, поблизу заздалегідь викопаної ОСОБА_8 ями.

ОСОБА_8 , перебуваючи разом із потерпілим ОСОБА_13 на околиці с. Шаповалівка, вчинив на нього напад, в ході якого, з метою умисного вбивства ОСОБА_13 та подальшого незаконного заволодіння майном потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння смерті потерпілого та бажаючи їх настання, умисно наніс ОСОБА_13 два удари металевим прутом в область задньої поверхні шиї та голови, чим позбавив можливості чинити опір, після чого умисно наніс шість ударів шилом в області грудної клітки зліва, чим заподіяв тілесні ушкодження у вигляді множинних колотих поранень грудної клітки зліва з ушкодженням лівої легені, що супроводжувались крововиливом у порожнину грудної клітки та гострою крововтратою. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_13 помер на місці події.

Одразу після цього ОСОБА_8 переніс та помістив труп ОСОБА_13 до заздалегідь викопаної ями та з метою його спотворення облив обличчя ОСОБА_13 електролітом, а наявні на трупі предмети одягу змочив розчинником та підпалив.

15 червня 2017 року, близько 01 години, після скоєння умисного вбивства ОСОБА_13 , ОСОБА_8 повернувся до домогосподарства ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 .

Перебуваючи у приміщенні літньої кухні зазначеного домогосподарства, ОСОБА_8 вчинив напад на ОСОБА_14 , в ході якого, з метою умисного вбивства потерпілої ОСОБА_14 та подальшого незаконного заволодіння майном потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_14 та бажаючи їх настання, умисно наніс один удар кулаком в область грудної клітки потерпілої, чим заподіяв їй фізичного болю, та п`ять ударів шилом в області грудної клітки зліва, чим заподіяв тілесні ушкодження у вигляді множинних колотих поранень грудної клітки зліва із ушкодженням лівої легені та легеневого стовбура, що супроводжувались крововиливом у порожнину грудної клітки та гострою крововтратою. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_14 померла на місці події.

Після умисного вбивства ОСОБА_14 , 15 червня 2017 року, в нічний час, ОСОБА_8 переніс та помістив труп ОСОБА_14 до ями, де перед цим заховав труп ОСОБА_13 , після чого засипав яму землею та сміттям.

Після скоєння умисного вбивства потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , реалізуючи спільний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 незаконно заволоділи майном потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на загальну суму 45445, 57 грн. за наступних обставин.

Так, 15 червня 2017 року, в нічний час, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , реалізовуючи злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння майном ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , перебуваючи на території домогосподарства ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , заволоділи майном потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , яке вони залишили у зазначеному домогосподарстві, а саме: грошовими коштами у сумі 400 доларів США, що за офіційним курсом до національної валюти станом на 15.06.2017 становить 10405,99 грн., мобільним телефоном «Lenovo A-319 RocStar», вартістю 1329,30 грн., сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», вартістю 22,50 грн., картою пам`яті micro SD 16 Gb, вартістю 204,25 грн., мобільним телефоном «GSmart F280», вартістю 325,00 грн., сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», вартістю 22,50 грн., сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «МТС Україна», вартістю 24,25 грн., картою пам`яті micro SD 2Gb, вартістю 162,90 грн., шкіряною чоловічою сумкою, вартістю 654,30 грн., обручкою із золота 585 проби вагою 1,77 г, вартістю 1651,23 грн., обручкою із золота 585 проби вагою 3,32 г, вартістю 1975,40 грн., ланцюжком із золота 585 проби вагою 1,73 г, вартістю 1815,30 грн., хрестиком із золота 585 проби вагою 0,89 г, вартістю 667,50 грн., каблучкою із золота 585 проби із фіанітами, вартістю 1058,40 грн., сережками із золота 585 проби із фіанітами, вартістю 2167,20 грн., планшетом марки «Lenovo А3300-HV», вартістю 600,00 грн., картою пам`яті марки «SP» micro SDHC 16Gb Class 10, вартістю 185,00 грн., сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», вартістю 25,00 грн., чохлом-книжкою для планшету розміром 20х14х2 см, вартістю 232,75 грн., жіночою сумкою «SHUNDA JINGINU», вартістю 378,00 грн. та ключами від квартири за місцем проживання потерпілих, які матеріальної цінності не мають.

Продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння майном ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , 15 червня 2017 року, в денний час, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 приїхали до м. Києва. Використовуючи ключі, якими вони заволоділи у потерпілих після їх вбивства, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 проникли до квартири за місцем проживання ОСОБА_13 та ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_3 , де заволоділи грошима у сумі 12000,00 грн., Wi-Fi роутером марки «D-Link DIR-300», вартістю 373,80 грн., цифровим фотоапаратом марки «Canon IXUS 70», вартістю 800,00 грн., ноутбуком марки «Acer Aspire 4740», вартістю 4900,00 грн., парасолькою жіночою вартістю 405,00 грн., двома банківськими картками, виданими на ім`я ОСОБА_13 та ОСОБА_14 із кодами доступу до них.

18 червня 2017 року, близько 21 години, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати спільний з ОСОБА_9 злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння майном ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , перебуваючи за адресою: м. Київ, проспект Героїв Сталінграду, 46, через банкомат ТОВ «Євронет Україна», використовуючи банківську картку ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», видану на ім`я ОСОБА_14 , та код доступу до неї, незаконно заволодів грошовими коштами у сумі 1260,00 грн., та використовуючи банківську картку ПАТ «Укрсоцбанк», видану на ім`я ОСОБА_13 , та код доступу до неї, незаконно заволодів грошовими коштами в сумі 1800,00 грн.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 , за сукупністю скоєного, обвинувачується в умисному вбивстві двох осіб, вчиненому з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для життя та здоров`я осіб, які зазнали нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

В свою чергу, ОСОБА_9 , за сукупністю скоєного, обвинувачується в пособництві умисному вбивстві двох осіб, вчиненому з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для життя та здоров`я осіб, які зазнали нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Виправдовуючи обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, суд 1 інстанції врахував положення п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», згідно якого кваліфікація за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України та ч. 4 ст. 187 КК України може мати місце лише у разі вчинення умисного вбивства під час розбійного нападу, але у діях обвинувачених наявний склад умисного вбивства з корисливих мотивів з метою заволодіння майном, умисел на яке виник у них до початку злочину, а не в ході розбійного нападу, тому не потребує додаткової кваліфікації за злочинне заволодіння майном.

Також суд вважає, що посилання на ч. 5 ст. 27 КК України при кваліфікації дій ОСОБА_9 за п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України підлягає виключенню з обвинувачення як безпідставне, так як ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є співвиконавцями умисного вбивства відповідно до ч. 2 ст. 27 КК України, що унеможливлює посилання, при кваліфікації її дій на ч. 5 цієї статті, визначаючи її як пособника.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 1,6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, та призначити покарання за ч. 4 ст. 187 КК України - у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна, за п. п. 1,6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України - у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна.

ОСОБА_9 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 1,6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, та призначити покарання за ч. 4 ст. 187 КК України - у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна, за п. п. 1,6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України - у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна.

Також просить дослідити наявні у справі докази.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що суд 1 інстанції, виправдовуючи ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 187 КК України, у мотивувальній частині вироку зазначив, що є недоведеною кваліфікація дій обвинувачених за вказаною статтею КК України. При цьому жодну з підстав ухвалення виправдувального вироку, передбачених ч. 1 ст. 373 КК України, суд не вказав. У резолютивній частині вироку суду також не вказано підстави виправдання обвинувачених за ч. 4 ст. 187 КК України.

Виправдовуючи обвинувачених в цій частині, суд послався на п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про злочини проти життя та здоров`я особи» № 2 від 07.02.2003, зазначивши, що кваліфікація за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України та статтею, якою передбачено відповідальність за злочинне заволодіння майном (у даному випадку ч. 4 ст. 187 КК України), може мати місце лише у разі вчинення умисного вбивства під час розбійного нападу.

У той же час, суд у викладенні обвинувачення, яке вважав доведеним, вказав обставини, які свідчать про вчинення розбійного нападу з метою заволодіння майном потерпілих та вчинення вбивства під час нападу, проте необгрунтовано виправдав ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 187 КК України.

Крім того, об`єктом злочину, передбаченого ст. 115 КК України, є життя особи. Дії винної особи кваліфікуються за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України у разі вчинення умисного вбивства з корисливих мотивів. Тобто незаконне заволодіння майном є лише мотивом вчинення цього злочину.

Право власності є об`єктом злочинів проти власності, а майно - предметом таких злочинів.

При призначенні обвинуваченим покарання суд 1 інстанції залишив поза увагою тяжкість вчинених ними кримінальних правопорушень, особи обвинувачених, не повною мірою оцінив мотиви та спосіб їх вчинення, наслідки, які настали.

Не погоджуючись з вироком суду потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали апеляційні скарги, в яких, не оспорюючи кваліфікацію дій та доведеність вини обвинувачених, просили вирок скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнати винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначити їм більш суворе покарання у виді довічного позбавлення волі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказали, що суд 1 інстанції при призначенні обвинуваченим покарання не в повній мірі врахував , що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою наживи вчинили вбивство двох молодих людей, завчасно ретельно спланували злочин.

Обвинувачені - асоціальні особи, які, будучи ще досить молодими та здоровими, не займались суспільно - корисною працею, а по суті були шахраями.

На думку апелянтів, висновки суду про те, що ОСОБА_8 щиро розкаюється у скоєному є безпідставними, оскільки поведінка останнього в ході слідства та в судовому засіданні про таке не свідчить, а ОСОБА_9 взагалі вину не визнала та в скоєному не покаялась.

Позиції учасників судового провадження

Потерпілі та їх представник у судове засідання апеляційного суду не заявились, надали суду зави про розгляд справи за їх відсутності, вимоги апеляційних скарг підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційних скарг та просив їх задовольнити.

Обвинувачені та їх захисники у судовому засіданні заперечили проти задоволення апеляційних скарг сторони обвинувачення.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив ухвалюючи судове рішення

Заслухавши доповідь судді, обвинувачених та їх захисників, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів

У С Т А Н О В И Л А :

Протягом квітня червня 2017 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 періодично проводили окультні обряди за участю подружжя ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Під час спілкування з подружжям ОСОБА_9 від ОСОБА_14 стало відомо про наявність у подружжя грошових заощаджень, які вони накопичують для купівлі житла та зберігають за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

У травні 2017 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яка виступала пособником в умисному вбивстві, діючи з корисливих мотивів, вступили у злочину змову на вчинення умисного вбивства ОСОБА_13 та ОСОБА_14 з метою заволодіння їх майном.

З метою полегшення вчинення умисного вбивства ОСОБА_13 та ОСОБА_14 а також приховання слідів злочину місцем його вчинення було обрано околицю с. Шаповалівка Борзнянського району Чернігівської області, що неподалік від місця проживання ОСОБА_9 .

На початку червня 2017 року з метою реалізації спільного злочинного умислу, щоб викликати у ОСОБА_13 та ОСОБА_14 бажання звернутись до них для надання допомоги шляхом проведення окультних обрядів ОСОБА_9 , використовуючи мобільний телефон ОСОБА_8 , оснащений сім-карткою оператора мобільного зв`язку із номером, який не був відомий потерпілим, надрукувала смс-повідомлення провокаційного характеру, яке ОСОБА_8 надіслав потерпілим.

Про отримання смс-повідомлення та його зміст ОСОБА_13 , який не був обізнаний про відправника цього смс-повідомлення, повідомив ОСОБА_8 . Під цим приводом ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запросили ОСОБА_13 та ОСОБА_14 приїхати до господарства за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 нібито для проведення окультного обряду.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, у першій половині червня 2017 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою подальшого укриття слідів злочину, а саме приховання трупів потерпілих, підшукали місце пустир на околиці с. Шаповалівка Борзнянського району Чернігівської області, де ОСОБА_8 із використанням лопати, наданої ОСОБА_9 , викопав яму.

Крім того, ОСОБА_8 з метою подальшого використання як знаряддя скоєння злочину перевіз до місця проживання ОСОБА_9 металевий прут.

З тією ж метою ОСОБА_8 відшукав у господарстві ОСОБА_9 два металевих шила.

Також, за порадою ОСОБА_9 , з метою подальшого використання для спотворення трупів потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , відшукав у господарстві ОСОБА_9 ємкості із розчинником для фарб на основі «уайт-спириту» і електролітом для кислотних акумуляторів.

14 червня 2017 року, в денний час, потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_14 прибули до господарства ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 .

Близько 23 години 14 червня 2017 року ОСОБА_9 залишилась за місцем свого проживання поруч з потерпілою ОСОБА_14 та спостерігала за її діями.

У цей час ОСОБА_8 , діючи згідно узгодженого з ОСОБА_9 плану, маючи при собі металевий прут, металеве шило, ємкості із розчинником для фарб та електролітом, з метою полегшення скоєння злочину, під приводом проведення окультного обряду, вмовив ОСОБА_13 вийти із господарства ОСОБА_9 у безлюдне місце на околиці с. Шаповалівка, поблизу заздалегідь викопаної ОСОБА_8 ями.

ОСОБА_8 , перебуваючи разом із потерпілим ОСОБА_13 на околиці с. Шаповалівка, вчинив на нього напад, в ході якого, з метою умисного вбивства ОСОБА_13 та подальшого незаконного заволодіння майном потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння смерті потерпілого та бажаючи їх настання, умисно наніс ОСОБА_13 два удари металевим прутом в область задньої поверхні шиї та голови, чим позбавив можливості чинити опір, після чого умисно наніс шість ударів шилом в області грудної клітки зліва, чим заподіяв тілесні ушкодження у вигляді множинних колотих поранень грудної клітки зліва з ушкодженням лівої легені, що супроводжувались крововиливом у порожнину грудної клітки та гострою крововтратою. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_13 помер на місці події.

Одразу після цього ОСОБА_8 переніс та помістив труп ОСОБА_13 до заздалегідь викопаної ями та з метою його спотворення облив обличчя ОСОБА_13 електролітом, а наявні на трупі предмети одягу змочив розчинником та підпалив.

Згідно висновку судово-медичної експертизи при дослідженні трупа ОСОБА_13 виявлені тілесні ушкодження: в області голови - у вигляді переривчастої ділянки крововиливу у м`які покриви потилично-тім`яної області з подовженням на шию; в області тулуба - у вигляді шести колотих поранень лівої передньої половини грудної клітки, які виражались ушкодженням окремих міжреберних кровоносних судин, проникненням у грудну порожнину, ушкодженням верхньої долі лівої легені та масивним крововиливом у ліву плевральну порожнину; в області кінцівок - у вигляді опіків шкіри 2-го та 3-го ступеня в ділянці обох нижніх кінцівок з площею ураження не більше 15% поверхні тіла. Смерть ОСОБА_15 настала внаслідок гострої крововтрати, яка виникла у зв`язку з отриманими численними колотими пораненнями грудної клітки, які виражались ушкодженням окремих міжреберних кровоносних судин, проникненням у грудну порожнину, ушкодженням верхньої долі лівої легені та масивним крововиливом у ліву плевральну порожнину.

15 червня 2017 року, близько 01 години, після скоєння умисного вбивства ОСОБА_13 , ОСОБА_8 повернувся до домогосподарства ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 .

Перебуваючи у приміщенні літньої кухні зазначеного домогосподарства, ОСОБА_8 вчинив напад на ОСОБА_14 , в ході якого, з метою умисного вбивства потерпілої ОСОБА_14 та подальшого незаконного заволодіння майном потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_14 та бажаючи їх настання, умисно наніс один удар кулаком в область грудної клітки потерпілої, чим заподіяв їй фізичного болю, та п`ять ударів шилом в області грудної клітки зліва, чим заподіяв тілесні ушкодження у вигляді множинних колотих поранень грудної клітки зліва із ушкодженням лівої легені та легеневого стовбура, що супроводжувались крововиливом у порожнину грудної клітки та гострою крововтратою. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_14 померла на місці події.

Згідно висновку судово-медичної експертизи при дослідженні трупа ОСОБА_14 виявлені наступні тілесні ушкодження: в області голови - у вигляді крововиливу у м`які покриви правої тім`яно-потиличної ділянки; в області тулуба - у вигляді п`яти колотих поранень лівої передньої половини грудної клітки, четверо з яких виражались проникненням у грудну порожнину та середостіння, ушкодженням переднього листка осердя, легеневого стовбура та лівої легені, крововиливом у осердя та масивним крововиливом у грудну порожнину. Смерть ОСОБА_14 настала внаслідок гострої крововтрати, яка виникла у зв`язку з отриманими численними колотими пораненнями грудної клітки, які виражались проникненням у грудну порожнину та середостіння, ушкодженням переднього листка осердя, легеневого стовбура та лівої легені, крововиливом у осердя та масивним крововиливом у грудну порожнину.

Після умисного вбивства ОСОБА_14 , 15 червня 2017 року, в нічний час, ОСОБА_8 переніс та помістив труп ОСОБА_14 до ями, де перед цим заховав труп ОСОБА_13 , після чого засипав яму землею та сміттям.

Після скоєння умисного вбивства потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , реалізуючи спільний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 15 червня 2017 року, в нічний час, перебуваючи на території домогосподарства ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , заволоділи майном потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , яке вони залишили у зазначеному домогосподарстві, а саме: грошовими коштами у сумі 400 доларів США, що за офіційним курсом до національної валюти станом на 15.06.2017 становить 10405,99 грн., мобільним телефоном «Lenovo A-319 RocStar», вартістю 1329,30 грн., сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», вартістю 22,50 грн., картою пам`яті micro SD 16 Gb, вартістю 204,25 грн., мобільним телефоном «GSmart F280», вартістю 325,00 грн., сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», вартістю 22,50 грн., сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «МТС Україна», вартістю 24,25 грн., картою пам`яті micro SD 2Gb, вартістю 162,90 грн., шкіряною чоловічою сумкою, вартістю 654,30 грн., обручкою із золота 585 проби вагою 1,77 г, вартістю 1651,23 грн., обручкою із золота 585 проби вагою 3,32 г, вартістю 1975,40 грн., ланцюжком із золота 585 проби вагою 1,73 г, вартістю 1815,30 грн., хрестиком із золота 585 проби вагою 0,89 г, вартістю 667,50 грн., каблучкою із золота 585 проби із фіанітами, вартістю 1058,40 грн., сережками із золота 585 проби із фіанітами, вартістю 2167,20 грн., планшетом марки «Lenovo А3300-HV», вартістю 600,00 грн., картою пам`яті марки «SP» micro SDHC 16Gb Class 10, вартістю 185,00 грн., сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», вартістю 25,00 грн., чохлом-книжкою для планшету розміром 20х14х2 см, вартістю 232,75 грн., жіночою сумкою «SHUNDA JINGINU», вартістю 378,00 грн. та ключами від квартири за місцем проживання потерпілих, які матеріальної цінності не мають.

Продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння майном ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , 15 червня 2017 року, в денний час, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 приїхали до м. Києва. Використовуючи ключі, якими вони заволоділи у потерпілих після їх вбивства, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 проникли до квартири за місцем проживання ОСОБА_13 та ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_3 , де заволоділи грошима у сумі 12000,00 грн., Wi-Fi роутером марки «D-Link DIR-300», вартістю 373,80 грн., цифровим фотоапаратом марки «Canon IXUS 70», вартістю 800,00 грн., ноутбуком марки «Acer Aspire 4740», вартістю 4900,00 грн., парасолькою жіночою вартістю 405,00 грн., двома банківськими картками, виданими на ім`я ОСОБА_13 та ОСОБА_14 із кодами доступу до них.

18 червня 2017 року, близько 21 години, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати спільний з ОСОБА_9 злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння майном ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , перебуваючи за адресою: м. Київ, проспект Героїв Сталінграду, 46, через банкомат ТОВ «Євронет Україна», використовуючи банківську картку ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», видану на ім`я ОСОБА_14 , та код доступу до неї, незаконно заволодів грошовими коштами у сумі 1260,00 грн., та використовуючи банківську картку ПАТ «Укрсоцбанк», видану на ім`я ОСОБА_13 , та код доступу до неї, незаконно заволодів грошовими коштами в сумі 1800,00 грн., а всього обвинувачені незаконно заволоділи майном потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на загальну суму 45445, 57 грн.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав та погодився з обставинами, викладеними в обвинувальному акті, в скоєному щиро розкаявся та просив суворо не карати. При цьому він пояснив, що дійсно разом з ОСОБА_9 в 2017 році надавав окультні послуги подружжю ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Після того, як йому з ОСОБА_9 стало відомо про наявність у подружжя грошових коштів в сумі 50000 доларів США, які останні збирали на придбання житла, у обвинувачених виник спільний намір вбити подружжя та заволодіти цими коштами і розділити їх. Обвинувачені спільно спровокували приїзд потерпілих до с. Шаповалівка Борзнянського району Чернігівської області, де мешкала ОСОБА_9 , і після проведення окультних заходів позбавили їх життя з метою заволодіння майном. При цьому безпосередньо вбивство потерпілих вчинив саме він, а ОСОБА_9 сприяла йому в цьому, надавала засоби вбивства, допомагала визначити місце переховування трупів та інше. Наступного дня після вбивства обвинувачені поїхали до м. Київ до квартири, яку винаймали потерпілі, і використовуючи їх ключі, потрапили до останньої, звідки забрали цінні речі, що належали потерпілим, в тому числі і банківські картки, якими в подальшому скористались. Бажаних грошей в квартирі потерпілих обвинувачені не знайшли. Майно, яке було викрадене обвинувачені розділили між собою порівну. Цивільний позов потерпілих ОСОБА_8 визнав у повному обсязі.

Обвинувачена ОСОБА_9 в судовому засіданні вину визнала та погодилася з обставинами, викладеними в обвинувальному акті, проте, зазначила, що пропозиція вбивства подружжя ОСОБА_16 надійшла від ОСОБА_8 , безпосередні вбивства скоював саме він. Не заперечує відшкодовувати заподіяну шкоду, але вважає, що її розмір потерпілі завищили.

Окрім визнання обвинуваченими своєї вини, їх винуватість у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень підтверджується доказами у кримінальному провадженні.

Допитаний судом 1 інстанції потерпілий ОСОБА_17 повідомив, що зі слів сина йому відомо, що останній познайомився з якимось «знахарем», ім`я якого він не знає, який може допомогти його сину ОСОБА_13 за допомогою окультних обрядів мати дітей, так як у його дружин не виходило завагітніти. Також ОСОБА_17 повідомив, що син йому розповідав, що «знахар» бував у сина на квартирі в місті Києві. Більше нічого з даного приводу повідомити не може. Цивільний позов підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_18 в судовому засіданні показала, що останній раз спілкувалась зі своїм сином та невісткою 14.06.2017 року о 08.00 год. та 08.20 год. по телефону, після цього їх телефони вже були вимкнуті, про смерть сина та невістки вони з чоловіком дізнались з новин. Цивільний позов підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.

В судовому засіданні суду 1 інстанції потерпілий ОСОБА_7 повідомив, що 14.06.2017 року він передавав разом з дружиною передачу до м. Київ своїй доньці та зятю, однак їх телефони були вимкнуті, про смерть своєї доньки та зятя він дізнався від слідчого, який йому зателефонував на його мобільний та повідомив, що йому необхідно приїхати на впізнання трупа своєї доньки. Цивільний позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити, крім того просив призначити обвинуваченим міру покарання у виді довічного позбавлення волі.

Даними протоколів огляду місця події від 21.06.2017 року, 22.06.2017 року та протоколів додаткового огляду місця події від 22.06.2017 року, якими зафіксовано про обстановку на місці вчинення кримінального правопорушення, де, окрім іншого, було виявлено трупи потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , недопалок від цигарки з фільтром марки «Прилуки», пошкоджені банківські картки, видані на ім`я ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , пару сережок із золота, які належать потерпілій ОСОБА_14 , та вилучено речові докази, які мають значення для кримінального провадження.

Висновками комісійної судово-медичної експертизи встановлено, що при дослідженні трупа ОСОБА_13 виявлені тілесні ушкодження: в області голови - у вигляді переривчастої ділянки крововиливу у м`які покриви потилично-тім`яної області з подовженням на шию; в області тулуба - у вигляді шести колотих поранень лівої передньої половини грудної клітки, які виражались ушкодженням окремих міжреберних кровоносних судин, проникненням у грудну порожнину, ушкодженням верхньої долі лівої легені та масивним крововиливом у ліву плевральну порожнину; в області кінцівок - у вигляді опіків шкіри 2-го та 3-го ступеня в ділянці обох нижніх кінцівок з площею ураження не більше 15% поверхні тіла. Смерть ОСОБА_15 настала внаслідок гострої крововтрати, яка виникла у зв`язку з отриманими численними колотими пораненнями грудної клітки, які виражались ушкодженням окремих міжреберних кровоносних судин, проникненням у грудну порожнину, ушкодженням верхньої долі лівої легені та масивним крововиливом у ліву плевральну порожнину. При дослідженні трупа ОСОБА_14 виявлені наступні тілесні ушкодження: в області голови - у вигляді крововиливу у м`які покриви правої тім`яно-потиличної ділянки; в області тулуба - у вигляді п`яти колотих поранень лівої передньої половини грудної клітки, четверо з яких виражались проникненням у грудну порожнину та середостіння, ушкодженням переднього листка осердя, легеневого стовбура та лівої легені, крововиливом у осердя та масивним крововиливом у грудну порожнину. Смерть ОСОБА_14 настала внаслідок гострої крововтрати, яка виникла у зв`язку з отриманими численними колотими пораненнями грудної клітки, які виражались проникненням у грудну порожнину та середостіння, ушкодженням переднього листка осердя, легеневого стовбура та лівої легені, крововиливом у осердя та масивним крововиливом у грудну порожнину.

Оглядом місцевості від 27.06.2017 року встановлено, що у місці, на яке вказав підозрюваний ОСОБА_8 під час слідчого експерименту (водоймище у м. Борзна) було виявлено та вилучено металеве шило.

Висновками судових медико-криміналістичних експертиз №110-МК, №111-МК від 15.09.2017 року, № 159-МК, 160-МК від 22.11.2017 року встановлено, що виникнення виявлених ушкоджень на клапті шкіри від трупа ОСОБА_13 та ОСОБА_14 від дії шила наданого на експертизу, не виключається, при зануренні робочої його частини на ширину, відповідну довжині ушкодження на клапті шкіри.

Висновками судової молекулярно-генетичної експертизи № 19/10-3/354-СЕ/17 від 19.09.2017 року встановлено, що на фільтрі недопалку від цигарки марки «Прилуки», який вилучено під час огляду місця події, виявлені поодинокі клітини із ядрами та встановлено їх генетичні ознаки, які збігаються з генетичними ознаками зразка крові обвинуваченого ОСОБА_8 .

При проведенні слідчого експерименту від 23.06.2017 року, обвинувачений ОСОБА_8 в присутності понятих та захисника добровільно розповів на показав на місці події як разом з обвинуваченою ОСОБА_9 скоїли злочини, вказав на місця, де ним було приховано знаряддя вбивства (два шила, металевий прут), його взуття, сумку потерпілої ОСОБА_14 ємкості з розчинником та з-під електроліту, тобто речовин, які використовувались ним для спотворення трупа потерпілого ОСОБА_13 . Крім того під час слідчого експерименту у місцях, на які вказав підозрюваний, було виявлено та вилучено речові докази (металеве шило, жіночу сумку, ємкість із розчинником, пару черевиків.

Під час обшуку 21.06.2017 року за місцем проживання ОСОБА_9 було виявлено та вилучено, окрім іншого, купюру номіналом 100 доларів США, примірник квитанції на ім`я ОСОБА_9 з ПТ «Ломбард 9999 Сіренко і Ко», згідно якої обвинуваченою ОСОБА_9 були надані у заставу ювелірні вироби, які належали померлій ОСОБА_14 .

Згідно даних, які містяться в протоколах тимчасового доступу від 27.06.2017 р., 05.07.2017 року, у ПТ «Ломбард 9999 Сіренко і Ко» було вилучено договір позики від 16.06.2017. укладеного між ОСОБА_9 та вказаним товариством під заставу ювелірних виробів, що належать потерпілим ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , а так само ювелірні вироби, що належать потерпілим та були надані у заставу обвинуваченою ОСОБА_9 .

Допитана в судовому засіданні суду 1 інстанції свідок ОСОБА_19 , реалізатором ювелірних виробів в торговому центрі «Оріон» в м. Борзна, повідомила, що в 2017 році до неї на роботу заходила ОСОБА_9 з приводу обміну старих ювелірних виробів на нові, при цьому принесла кільце та дві пари сережок. Звідки в неї ці речі вона не розповідала.

Під час огляду від 22.06.2017 року у обвинуваченого ОСОБА_8 вилучено планшет марки «Lenovo», що належить потерпілим ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Протоколом огляду документа від 04.08.2017 року, згідно якого проаналізовано інформацію про з`єднання з мобільних терміналів підозрюваних ОСОБА_8 , ОСОБА_20 та потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та встановлено, що підозрювані неодноразово зв`язувались із потерпілими через засоби мобільного зв`язку; 14.06.2017 підозрювані та потерпілі користувались засобами мобільного зв`язку у зоні дії ретрансляційних антен на території Борзнянського району, а у подальшому 15.06.2017 підозрювані користувались засобами мобільного зв`язку у зоні дії ретрансляційних антен, розташованих в районі проживання потерпілих.

При проведенні огляду документів 02.08.2017 року та 19.10.2017 року встановлено, що 18.06.2017 року на території м. Києва здійснювались операції зі зняття готівки з карткових рахунків у ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ПАТ «Укрсоцбанк» потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , із використанням картки, рештки яких 22.06.2017 року були виявлені у господарстві обвинуваченої ОСОБА_9 .

Висновками судово-товарознавчих експертиз № 3424-3432/17-24 від 08.08.2017 року, №4043/4044/17-24 від 20.09.2017 року, №4039/17-24 від 19.09.2017 р., №С-410 від 30.10.2017 року встановлено ринкову вартість майна, з врахуванням зносу, яке належить потерпілим, та яким незаконно заволоділи обвинувачені.

Об`єктом злочину, передбаченого ст. 115 КК України, є життя особи.

Дії винної особи кваліфікуються за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України у разі вчинення умисного вбивства з корисливих мотивів. Тобто, незаконне заволодіння майном є лише мотивом вчинення цього злочину.

Право власності є об`єктом злочинів проти власності, а майно - предметом таких злочинів.

Під нападом за ст. 187 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті.

При цьому, розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.

Крім того з роз`яснень, викладених у п.п. 6,11 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про злочин проти власності" від 06 листопада 2009 року № 10, якщо під час розбою було умисно заподіяно тяжке тілесне ушкодження, внаслідок якого сталася смерть потерпілого, або останнього було умисно вбито, дії винної особи належить кваліфікувати за сукупністю злочинів за ч. 4 ст. 187 і ч. 2 ст. 121 або п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

Як слідує із роз`яснень п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України як учинене з корисливих мотивів умисне вбивство кваліфікується у разі, коли винний, позбавляючи життя потерпілого, бажав одержати у зв`язку з цим матеріальні блага для себе або інших осіб (заволодіти грошима, коштовностями, цінними паперами, майном тощо), одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків (одержати спадщину, позбавитися боргу, звільнитися від платежу тощо) або досягти іншої матеріальної вигоди. При цьому не має значення, чи одержав винний ту вигоду, яку бажав одержати внаслідок убивства, а також коли виник корисливий мотив - до початку чи під час вчинення цього злочину. В даному випадку дії винного кваліфікуються за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України і статтею, якою передбачено відповідальність за злочинне заволодіння майном, зокрема, за ч. 4 ст. 187 КК України.

Питання про умисел необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчинення діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізація поранень та інших тілесних ушкоджень, поведінку винних і потерпілих, що передувала події, їх стосунки.

Про наявність умислу у обвинувачених на вчинення розбійного нападу свідчить сукупність їхніх дій до, під час та після вчинення злочину.

Так, в своїх показаннях обвинувачений ОСОБА_8 повідомив, що він разом з ОСОБА_9 спровокували приїзд потерпілих до помешкання ОСОБА_9 , при цьому не заперечував, що у нього було підготовлено знаряддя злочину, якими він заподіював тілесні ушкодження, від яких настала смерть потерпілих. При вчиненні вбивства потерпілих, він разом з ОСОБА_9 заволоділи майном потерпілих, окрім іншого ключами від квартири в м. Києві, потім разом поїхали до квартири потерпілих, зайшли до житла, де також разом шукали та заволоділи грошовими коштами та іншим майном потерпілих, а в подальшому обвинувачений ОСОБА_8 за допомогою банківських карток потерпілих, через банкомат, заволодів грошовими коштами останніх, віддавши частину ОСОБА_9 , якими останні розпорядилися на власний розсуд.

Отже, досліджені судом 1 інстанції докази доводять ту обставину, що обвинувачені спровокували приїзд потерпілих до с. Шаповалівка Борзнянського району Чернігівської області, де мешкала ОСОБА_9 , саме з метою заволодіння майном, в зв`язку із чим заподіяли смерть потерпілих.

Між вбивством і заволодінням майном потерпілих не було розриву в часі. Усі дії ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були охоплені єдиним умислом, спрямованим на вчинення розбійного нападу та вбивстві потерпілих з метою заволодіння їх майном, тобто із корисливих мотивів.

Вказані обставини свідчать про те, що попередньо у ОСОБА_8 та ОСОБА_20 був умисел саме на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння майном потерпілих.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 28 КК України злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (два або більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення.

Вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб означає спільне вчинення цього злочину декількома (двома і більше) суб`єктами злочину, які заздалегідь домовились про спільне його вчинення. Домовитись про спільне вчинення злочину заздалегідь - означає дійти згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони. Таким чином, ця домовленість можлива на стадії до готування злочину, а також у процесі замаху на злочин. Як випливає із ч. 2 ст. 28 КК України, домовленість повинна стосуватися спільності вчинення злочину (узгодження об`єкта злочину, його характеру місця, часу, способу вчинення, змісту виконуваних функцій тощо). Така домовленість може відбутися у будь-якій формі - усній, письмовій, за допомогою конклюдентних дій тощо. Учасники вчинення злочину такою групою діють як співвиконавці. При цьому конклюдентними вважають мовчазні дії, з яких можна зробити висновок про дійсні наміри особи. Це, наприклад, обмін жестами, мімікою, певними рухами, внаслідок чого дії співучасників стають узгодженими.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, зокрема з показань обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вбачається, що під час розбійного нападу ОСОБА_9 тілесні ушкодження не завдавала, проте їй було відомо про незаконні дії ОСОБА_8 по відношенню до потерпілих, з яким вона спільно в послідуючому заволоділи майном потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_13 .

Тобто, дії ОСОБА_9 слід розцінювати як співучасника, остання при цьому не перешкоджала діям ОСОБА_8 та не намагалася припинити їх. Окрім того, деяке майно потерпілих було виявлено за місцем мешкання обвинуваченої. Наведене свідчить про те, що обвинувачені діяли спільно як співвиконавці при вчиненні злочину.

З огляду на наведене є слушними доводи апеляційної скарги прокурора у тому, що суд 1 інстанції припустився помилки, визнавши обвинувачених невинуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

На думку апеляційного суду докази оцінювалися судом 1 інстанції не в їх сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку, а відокремлено один від одного, внаслідок чого зазначений висновок суду не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Крім того, суд 1 інстанції, під час викладення обвинувачення, яке суд вважав доведеним, зазначив про обставини вчинення обвинуваченими розбійного нападу з метою заволодіння майном потерпілих та вчинення вбивства під час нападу, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, при цьому необґрунтовано виправдав ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 187 КК України, чим допустив істотні суперечності у своїх висновках.

Згідно зі ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 КК України як пособництво в умисному вбивстві двох осіб, вчиненому з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.

Разом з тим, судом 1 інстанції встановлено, що обвинувачені скоїли вбивство за попередньою змовою групою осіб (п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України), тобто у позбавленні потерпілих життя брали участь кілька осіб, які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його виконання, та в даному випадку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є співвиконавцями умисного вбивства відповідно до ч. 2 ст. 27 КК України.

Проте, визнаючи ОСОБА_9 винуватою в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого п. п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та виключаючи з обвинувачення пособництво в умисному вбивстві двох осіб, вчиненому з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, суд першої інстанції фактично вийшов за межі пред`явленого органом досудового розслідування обвинувачення, та погіршив становище ОСОБА_9 . Водночас матеріали справи не містять даних про зміну прокурором обвинувачення у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом.

Слід зазначити, що співучастю у злочині є умисна спільна участь декількох суб`єктів злочину у вчиненні умисного злочину (ст. 26 КК України). Види та роль співучасників визначає ст. 27 КК України, якими, поряд із виконавцем, є організатор, підбурювач та пособник. Зокрема, пособником є особа, яка порадами, вказівками, наданням засобів чи знарядь або усуненням перешкод сприяла вчиненню злочину іншими співучасниками, а також особа, яка заздалегідь обіцяла переховати злочинця, знаряддя чи засоби вчинення злочину, сліди злочину чи предмети, здобуті злочинним шляхом, придбати чи збути такі предмети, або іншим чином сприяти приховуванню злочину.

Роль ОСОБА_9 у скоєнні вбивства полягала у тому, що сама вона безпосередньо не вчиняла умисного вбивства потерпілих, але за допомогою смс-повідомлення, використовуючи мобільний телефон ОСОБА_8 , спровокувала виклик потерпілих до господарства за місцем її проживання, надала своє житло, де було скоєно вбивство ОСОБА_14 , також надала засоби вбивства, допомагала визначити місце переховування трупів, відшукувала грошові кошти потерпілих, була обізнана про дії ОСОБА_8 , тобто, вона фактично виконував свою роль пособника скоєння даного злочину, що свідчить про повну узгодженість її дій з іншим співучасником та про її обізнаність про їх спільні плани і наміри.

Таким чином, дії ОСОБА_9 у цій частині відповідають ознакам співучасті у скоєнні злочину у формі пособництва, визначеним ч. 5 ст. 27 КК України.

В апеляційній скарзі прокурора не ставиться питання про наявність в діях ОСОБА_9 ознак співучасті у скоєнні злочину, передбаченого п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, у формі пособництва, проте апеляційним судом така встановлена, тому колегія суддів, на підставі ч. 2 ст. 404 КПК України, вважає за можливе в цій частині вийти за межі апеляційних вимог, так як цим не погіршується становище обвинуваченої.

З огляду на вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що дії ОСОБА_9 необхідно кваліфікувати за ч. 5 ст. 27 п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, як пособництво в умисному вбивстві двох осіб, вчиненому з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, а так само у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для життя та здоров`я осіб, які зазнали нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло та із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_8 необхідно кваліфікувати за п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, як умисне вбивство двох осіб, вчиненому з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, а так само у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для життя та здоров`я осіб, які зазнали нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло та із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Згідно ст.50 КК України рішення суду про призначення покарання з-поміж інших завдань повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.

У відповідності до п.п. 2,3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання, суди повинні всебічно враховувати фактичні обставини кримінального провадження у їх сукупності та визначати тяжкість конкретних злочинів враховуючи їх індивідуальний ступінь. Визначаючи ступінь тяжкості злочину судам необхідно виходити з особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб, кількість епізодів злочинної діяльності, характер та ступінь наслідків. Отже, ступінь тяжкості злочину визначається характером того діяння, яке було вчинено у конкретному випадку. На неї впливають різні об`єктивні та суб`єктивні обставини, зокрема цінність тих суспільних відносин на які посягає винний, тяжкість наслідків (характер посягання), спосіб посягання форма й ступінь вини наявність або відсутність кваліфікуючих ознак.

Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 судом першої інстанції не в повній мірі враховано тяжкість та суспільна небезпечність вчинених обвинуваченими злочинів та спосіб їх вчинення.

В Україні право на життя гарантується Конституцією України. Відповідно до ст.3 Конституції України життя людини визнано найвищою соціальною цінністю. Кожна людина має невід`ємне право на життя і ніхто не може свавільно позбавити її життя. Тому охорона життя людини найважливіше завдання кримінального права. Серед злочинів проти особи вбивство становить особливу небезпеку.

Санкцією ч. 2 ст.115 КК України, окрім іншого, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 КК України довічне позбавлення волі встановлюється за вчинення особливо тяжких злочинів і застосовується лише у випадках, спеціально передбачених цим Кодексом, тобто лише тоді, коли воно встановлене у санкції статті, за якою засуджується особа (лише за вчинення злочинів, за які визначено покарання у виді довічного позбавлення волі), якщо суд не вважає за можливе застосовувати позбавлення волі на певний строк.

Як вбачається з роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного і однакового застосування вказаної норми, які містяться в п.2Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 7 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», довічне позбавлення волі призначається лише у випадках, спеціально передбачених КК України, і за умови, що суд не вважає за можливе застосувати позбавлення волі на певний строк. Призначення цього покарання повинно мотивуватись у вироку з обов`язковим наведенням обставин, які, на думку суду, перешкоджають застосуванню позбавлення волі на певний строк.

В даному конкретному випадку суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не врахував, що останні за попередньою змовою вчинили особливо тяжкий злочин, за детально розробленим планом, спланувавши його заздалегідь. Також належним чином, не було враховано обставини скоєння умисного позбавлення життя потерпілих та незаконне заволодіння їх майном, а саме, використання довірливого ставлення жертв до обвинувачених, особливу зухвалість та цинічність дій обвинувачених, до якого останні готувались ретельно, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на позбавлення життя потерпілих та заволодіння їх майном, використовуючи заготовлені металевий прут та шило, розчинник для фарб та електроліт, які ОСОБА_8 використовував під час скоєння злочинів.

Суд першої інстанції не у повній мірі врахував думку потерпілих батьків загиблих, які внаслідок злочинних дій обвинувачених втратили сина та доньку, є людьми похилого віку, наполягали на призначенні обвинуваченим покарання у вигляді довічного позбавлення волі, незважаючи що з часу події минуло три роки, проте потерпілим завдана шкода жодним чином не відшкодовувалась; не враховано молодий вік вбитих.

На думку колегії суддів, поведінка обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 свідчить про чітко виражену антисоціальну спрямованість, зневажливе ставлення до закону та загальноприйнятих норм моралі.

Таким чином, з урахуванням вище наведеного, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченим судом 1 інстанції покарання не є достатнім і необхідним для виправлення та попередження нових злочинів, не відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів і особі обвинувачених внаслідок м`якості.

Зважаючи на дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , тяжкість вчинених ним злочинів, серед яких умисне позбавлення життя особи з обтяжуючими обставинами, а також особливу зухвалість й цинічність вчинення вбивства (спосіб, яким позбавлено життя потерпілих), думку потерпілих, колегія суддів приходить до висновку про призначення обвинуваченому за п.п. 1, 6, 12 ч.2 ст. 115 КК України виняткової міри покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, із застосуванням вимог ст. 70 КК України. Таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, за своїм видом і розміром буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи ОСОБА_9 покарання, колегія суддів апеляційного суду враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, серед яких умисне позбавлення життя особи з обтяжуючими обставинами, а також особливу зухвалість й цинічність вчинення вбивства (спосіб, яким позбавлено життя потерпілих), думку потерпілих особу обвинуваченої, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та вважає необхідним призначити їй покарання у виді позбавлення волі в межах максимального строку, встановленого санкцією ч. 2 ст. 115 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України. Таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, за своїм видом і розміром буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року) підлягає зарахуванню в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з моменту фактичного затримання по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Розглядаючи цивільні позови потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про стягнення з обвинувачених на їх користь матеріальної шкоди солідарно в сумі 45445 грн. та моральної шкоди солідарно в сумі 1000000 грн. на користь кожного колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтями 23, 1167 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Визначаючи розмір матеріальної шкоди колегія суддів враховує документально підтверджені потерпілими матеріальні збитки, понесені ними внаслідок злочину, що склали 45445 грн., які слід стягнути з обвинувачених на користь потерпілих.

Апеляційним судом встановлено, що винними діями обвинувачених потерпілим була заподіяна моральна шкода, яка полягає в моральних переживаннях і стражданнях, що їх зазнали потерпілі у зв`язку із злочинними діями обвинувачених, зокрема, сильний душевний стрес після вбивства їх дітей, що потягнуло за собою погіршення їх психічного та фізичного здоров`я та інші негативні наслідки.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що потерпілим завдано моральну шкоду в розмірі 1000000 грн., яка підлягає стягненню на їх користь з обвинувачених, що буде відповідати принципам законності та справедливості.

Процесуальні витрати в сумі 82779 грн. 36 коп., пов`язані із проведенням судових експертиз, у відповідності до вимог ст. ст. 122, 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні колегія суддів вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

З наведених вище підстав апеляційні скарги прокурора та потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 374, 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги прокурора та потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 січня 2020 року відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - скасувати.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 1,6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 187 КК України - у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна,

- за п. п. 1,6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України - у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна.

Попівку ОСОБА_21 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, п. п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, та призначити їй покарання:

- за ч. 4 ст. 187 КК України - у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна,

- за ч. 5 ст. 27 п. п. 1,6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України - у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 рахувати з часу його фактичного затримання, тобто з 23.06.2017 року, а ОСОБА_9 - з 22.06.2017 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року) зарахувати у строк відбування покарання час тримання під вартою ОСОБА_9 з 22.06.2017 року по 13.01.2021 року, а ОСОБА_8 з 23.06.2017 року по 13.01.2021 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 по 500 000 грн. 00 коп. з кожного моральної шкоди та солідарно на її користь 22 722 грн. 78 коп. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 по 500 000 грн. 00 коп. з кожного моральної шкоди та солідарно на його користь 22 722 грн. 78 коп. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на користь держави з кожного окремо по 41 389 грн. 68 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.

Скасувати арешти, накладені ухвалами слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23.06.2017 р., 30.06.2017 р., 06.07.2017р.

Речові докази: три зубні щітки; станок для гоління, фіскальний чек та примірник договору на ім`я ОСОБА_9 , джинсові штани, кофту з капюшоном та волокна-нашарування, виявлені на них, три книги окультного та релігійного призначення, дерев`яний предмет окультного призначення, дві сім-картки НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , ампулу із рідиною та фрагмент блістеру із двома пігулками-капсулами, фрагмент аркушу газети із рукописним написом, дві воскові фігурки окультного призначення, сім-картку оператора ПрАТ «Київстар № НОМЕР_3 , покривало з трупу ОСОБА_14 , недопалок від цигарок із фільтром, зразки крові ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , зразок вмісту піхви та прямої кишки від трупу ОСОБА_14 , клапоть шкіри із пошкодженнями від трупу ОСОБА_13 ; клапоть шкіри із пошкодженнями від трупу ОСОБА_14 , предмети огляду ОСОБА_13 (рештки штанів, труси, пара шкарпеток), предмети одягу ОСОБА_14 (піджак, штани, кофта, бюстгальтер, труси, пара шкарпеток), фрагменти банківських карток ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» на ім`я ОСОБА_14 , ПАТ «Укрсоцбанк» на ім`я ОСОБА_13 , сумку, 4 газети «Вісті», офісний зошит на 48 арк. із записами, файл з вмістом, паперовий конверт, в якому міститься аркуш паперу з друкованим текстом, верхня частина книги «Тайные практики славянского чернокнижия и колдовства», паперовий конверт з 3 фотокартками, записник з рукописним текстом, чохол синього кольору, в якому містяться ігрові карти, поліетиленовий пакет в якому містяться шнури до мобільного телефону для зарядки, частини із дерева світлого кольору, гаманець чорного кольору, брошуру «Черный гремуар таро некрономико, набір голок «Рушничок», 2 аркуші паперу з розкладом електропотягів, аркуш паперу в клітинку із рукописним текстом, фіскальний чек від 21.06.2017 на автобус рейсом «Київ АС Видубичі-Кривий Ріг» до ст. К-Шевченківський, три сірники перев`язані ниткою світлого кольору, дві фотокартки, скарифікатор, дві фотокартки з особами похилого віку, аркуш паперу з рукописним текстом, три аркуші паперу з рукописним текстом, саморобний ніж, 3 візитки, пластикову картку «Київстар» № НОМЕР_4 , пластикову картка «Київстар» № НОМЕР_5 , пластикову картку «ВФ Україна» № НОМЕР_6 , дві фотокартки з зображенням жінок, 3 пластикові ємності з вмістом свічок, пластикову колбу, поліетиленовий пакет з вмістом воску на якому мається зображення квітки, поліетиленовий пакет з вмістом скляної чашки та рушника чорного кольору, навушники, чорний пенал з вмістом чоток чорного кольору та сонцезахисних окулярів, пачку цигарок «Прилуки особливі вишукані синього кольору», записник, записник (псалом), ручку, пляшку з вмістом рідини для полоскання, пачку цигарок «Мальборо Голд», саморобну сумочку синього кольору з вмістом лейкопластиру, презерватив, аркуші паперу, квадрат металевий для газової плити, пігулки «Фамотизин», ножиці, ніж скребок для нігтів, ніж, пінцет, коробку з сірниками, мішечок з камінням темно-зеленого кольору, два ліхтарика, передню частину (скло) телефону «Fly», дві пластикові картки до сім-карт «Київстар», три картонні коробки до стартових пакетів «Київстар», коробку до стартового пакету «ВФ Україна» НОМЕР_6 , карту м. Київ, поліетиленовий пакет зав`язаний у вузол, саморобну книгу, записничок, пластикову пляшку із розчинником для фарб, металеве шило, пластикову ємність з-під електроліту для кислотних акумуляторів, зрізи сітьових пластин кистей рук із піднігтьовим вмістом ОСОБА_9 , дві сім-картки, сім-картку, скетч-карту, картку пам`яті, чохол, оптичний диск, пластикову коробку з написом «оселедець» в середині якої міститься чорна ганчірка, в якій замотана воскова фігура у вигляді «жінки», 3 (три) поліетиленових пакети, в яких міститься волосся, 62 (шістдесят два) аркуші рукописного тексту, 4 аркуші паперу формату А-4, на яких маються роздруковані зображення осіб та 1 (один) надрізаний аркуш паперу формату А-4, на якому маються роздруковані зображення осіб, 4 (чотири) цілих фотознімки із зображенням осіб та 5 частин фотознімків зі зображенням осіб, візитку провидиці, примірник договору на ім`я ОСОБА_9 , зрізи нігтьових пластин кистей рук із піднігтьовим вмістом ОСОБА_8 ; зразки лобкового волосся ОСОБА_8 знищити; оптичні носії, магнітні носії та документи з інформацією про рух коштів по рахунках відкритих на ім`я ОСОБА_14 та ОСОБА_13 - зберігати у матеріалах кримінального провадження; обручку із золота 585 проби, вагою 3,32 г; ланцюжок із золота 585 проби, вагою 1,73г; хрестик із золота 585 проби, вагою 0,89 г; пару сережок із золота 585 проби із вставками з 32 фіанітів загальною вагою 2,27 г, каблучку із золота 585 проби із вставками з 2 фіанітів, загальною вагою 0,97г, та гроші 100 (сто) доларів США однією купюрою серії СВ 64685767В залишити у розпорядженні потерпілого ОСОБА_7 ; мобільний телефон «Model: GSmart F280, планшет «Lenovo» модель «ААЗЗОО-HV» в чохлі, парасольку жіночу - повернути потерпілим; мобільний телефон «Nokia-105», мобільний телефон «Нокія Х02»; мобільний телефон «Нокія», мобільний телефон «Fly, мобільний телефон марки «Nokіа 2330С, мобільний телефон марки «Nokia-6151», цифрову фотокамеру «Fujifilm», МР-3 плеєр марки «Transcend» та гроші в сумі 275 (двісті сімдесят п`ять) грн., конфіскувати в дохід держави; військовий квиток НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_8 та паспорт громадянина України серія НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_8 залиши в матеріалах особової справи; 18 (вісімнадцять) книжок з окультною тематикою та 46 (сорок шість) зошитів з рукописним текстом з окультною тематикою повернути ОСОБА_8 .

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженими, які тримаються під вартою в той самий строк з дня вручення їм копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4