Провадження №1-кс/127/7360/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниці, громадянки України, неодруженої, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, капітан поліції ОСОБА_6 , 03.08.2020 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваної ОСОБА_4 . Клопотання мотивував тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 309 КК України, за вироком Вінницького міського суду від 09.08.2019, близько 05:30 год. 21.07.2020, перебуваючи спільно з ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , зайшли до під`їзду даного будинку, де побачили підсобне приміщення, зачинене на штабний замок, яке належить ОСОБА_9 .

У цей час у ОСОБА_4 та ОСОБА_8 виник спільний злочинний умисел на незаконне збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна із вищевказаного приміщення, для чого вони вступили між собою в попередню змову. Реалізуючи цей спільний злочинний умисел та вищевказану попередню змову, ОСОБА_4 і ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, узгоджено, з корисливими мотивом та метою, шляхом підбору ключа до металевої штаби проникли до вищевказаного підсобного приміщення, де побачили належний ОСОБА_9 велосипед «CYPRESS» сіро-чорного кольору вартістю близько 3500 грн., та вивели цей велосипед надвір.

У подальшому ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зникли разом із викраденим майном, яким в подальшому розпорядились на власний розсуд, чим завдали матеріального збитку ОСОБА_9 на суму 3500 гривень.
За данимфактом 29.07.2020 року розпочато досудове розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

У вчинені кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Вінниця, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судима: 09.08.2019 Вінницьким міським судом за ч. ч. 1, 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком 3 роки, в силу ст. 75 КК України звільнена від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки,

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.

ОСОБА_4 31.07.2020 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Беручи до уваги вищевикладене, існують обґрунтовані ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що ОСОБА_4 може в подальшому не виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків, а саме: 1) ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду(п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні, тяжкого злочину за яке передбачене покарання на строк до 6 років, а тому остання усвідомлюючи невідворотність покарання може переховуватись як під час досудового розслідування так і під час розгляду справи у суді; 2) можливість вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) враховуючи систематичність вчинення злочинів ОСОБА_4 , той факт що остання вчинила злочин перебуваючи на іспитовому терміні, а також відсутність у останньої джерела доходів та соціально стримуючих зв`язків, тому наявні підстави вважати, що остання без обрання їй запобіжного заходу може продовжувати вчиняти злочини корисливого виду.

Враховуючи неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий просить його клопотання задовольнити.

Прокурор просила клопотання слідчого задовольнити та обрати підозрюваній ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник в судовому засіданні не заперечували з приводу застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, однак просили його застосувати лише в нічний період доби.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, підозрюваної ОСОБА_4 та її захисника, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 181 ч. 1, 2 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Даний арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинення злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені 29.07.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001388, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
31.07.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого її кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

На думку суду, відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого її кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні злочину за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, а також особу підозрювану, яка зареєстрована та має постійне місце проживання, однак остання раніше судима, на шлях виправлення не стала, належних висновків для себе не зробила та підозрюється у вчиненні нового злочину, який вчинила перебуваючи на іспитовому терміні, не одружена, осіб на утриманні не має, не працює тобто не має постійного джерела доходу, є особою, яка схильна до вчинення злочинів, а тому суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрювана перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним і саме цілодобовий домашній арешт із покладенням певних обов`язків може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 181 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_2 , строком на два місяці, тобто до 30 вересня 2020 року (в межах строку досудового розслідування).

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: 1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Ухвала про застосування домашнього арешту до ОСОБА_4 діє до 30.09.2020.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя