Справа № 298/1647/20
Номер провадження 1-кс/298/4/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2021 року смт. Великий Березний

Слідчий суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , розглянув у судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого слідчого відділення Великоберезнянського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокуроромВеликоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні №0000298 від 9 жовтня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2021 року до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Великоберезнянського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокуроромВеликоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні №0000298 від 9 жовтня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України.

В клопотанні зазначено, що слідчим відділенням Великоберезнянського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000298 від 9 жовтня 2020 року за ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України. В рамках даного кримінального провадження, для встановлення причетності до вказаних злочинів інших осіб, а також з метою викриття злочинної діяльності гр. ОСОБА_5 , на підставі ухвали слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 18 грудня 2020 року було проведено обшук дворогосподарства за місцем тимчасового проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . 15 січня 2021 року у ході обшуку виявлено та вилучено речі, а саме: модем марки ТР-Lіnk, для під`єднання до мережі «інтернет», а також три монітори та три системні блоки до них; мобільний телефон марки «NОКІА 1», у справному стані, іmеі 1 - НОМЕР_1 та іmеі 2 - НОМЕР_2 , із сім карткою «Київстар»; планшет марки «Аsus КОІА», в справному стані, без пошкоджень, під`єднаний до мережі «інтернет»; планшет марки «Аsus КОІА», в справному стані, із пошкодженням, розряджений; зошит у клітинку із рукописними записами на 6-ти аркушах; зошит обрізаний із рукописними записами, обрізаний; 25 (двадцять п"ять) листків із рукописними записами.
Вказує, що 15 січня 2021 року виявлені та вилучені речі визнано речовими доказами, з ними слід провести експертні дослідження.

Про час і місце розгляду клопотання про накладення арешту в телефонному режимі був повідомлений захисник ОСОБА_6 (зазначений в протоколі обшуку від 15.01.2021 року, як захисник), однак останній в судове засідання не з"явився. В порядку вимог ч. 1 ст.172 КПК України його неприбуття в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання старшого слідчого підтримав з підстав, наведених у ньому. Просив клопотання задовольнити та накласти арешт на тимчасово вилучене майно. Додатково зазначив, що вилучене майно за місцем проживання ОСОБА_5 , якому повідомлено підозру в даному кримінальному провадженні, може бути майном здобутим злочинним шляхом. Звернув увагу суду на те, що вилучені зошити та листочки з рукописними записами можуть містити інформацію щодо обліку збуту наркотичних засобів та осіб, яким ці засоби збувались.
Заслухавши доводи прокурора, дослідивши клопотання та матеріали додані до нього, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. (ч. 1 ст. 170 КПК України).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна з метою збереження речових доказів слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе за таких умов: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні органу досудового розслідування перебуває кримінальне провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України. У даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено підозру.

У клопотанні слідчого наведені відомості про обставини вчинення злочинів, які в сукупності з наданими у судовому засіданні прокурором поясненнями та доданими до клопотання матеріалами дають слідчому судді підстави для висновку, що були вчинені кримінальні правопорушення, про які зазначається в клопотанні.

Зазначені обставини підтверджують наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінальних правопорушень такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор серед іншого має право тимчасово вилучати речі.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зокрема використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди (ч. 2 ст. 167 КПК України).

Ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 18 грудня 2020 року надавався дозвіл на відшукання наркотичних засобів та психотропних речовин, грошових коштів, побутової техніки та інших речей, які здобуті в результаті продажу наркотичних засобів та можуть бути речовими доказами по кримінальному провадженні.

Отже, речі, що були вилучені під час обшуку за місцем тимчасового проживання ОСОБА_5 , відповідно до положень ст. 167-168 КПК України є тимчасово вилученим майном. Вилучення цих речей органом досудового розслідування, з урахуванням надання слідчим суддею дозволу на відшукання наркотичних засобів та психотропних речовин, грошових коштів, побутової техніки та інших речей, які здобуті в результаті продажу наркотичних засобів та можуть бути речовими доказами по кримінальному провадженні, відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Обшук за місцем тимчасового проживання ОСОБА_5 проведено 15 січня 2021 року, в той же день з клопотанням про арешт майна слідчий звернувся до суду. Отже, клопотання про арешт майна подано з дотриманням строку, визначеного абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України.

За змістом ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

Із протоколу обшуку від 15 січня 2021 року вбачається, що речі, які виявлено та вилучено за місцем проживання ОСОБА_5 , зокрема: модем марки ТР-Lіnk, для під`єднання до мережі «інтернет», а також три монітори та три системні блоки до них; мобільний телефон марки «NОКІА 1», у справному стані, іmеі 1 - НОМЕР_1 та іmеі 2 - НОМЕР_2 , із сім карткою «Київстар»; планшет марки «Аsus КОІА», в справному стані, без пошкоджень, під`єднаний до мережі «інтернет»; планшет марки «Аsus КОІА», в справному стані, із пошкодженням, розряджений; зошит у клітинку із рукописними записами на 6-ти аркушах; зошит обрізаний із рукописними записами, обрізаний; 25 (двадцять п"ять) листків із рукописними записами, належать до предметів, дозвіл на відшукання яких надавався ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 18 грудня 2020 року.

Постановою старшого слідчого СВ Великоберезнянського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 від 15 січня 2021 року вилучене за місцем проживання ОСОБА_5 майно та речі - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000298.

Враховуючи, що у межах кримінального провадження №0000298від 09.10.2020 року за ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України перевіряється, в тому числі причетність до вчинення кримінальних правопорушень інших осіб, є достатні підстави вважати, що наявний ризик переховування, пошкодження або знищення вищезазначених речей. В такому разі передача вилученого майна володільцю майна не забезпечить його належної схоронності від таких випадків як крадіжка, пошкодження, знищення, інших негативних обставин.

Необхідність накладення арешту на вказане тимчасово вилучене майно обумовлена тим, що відомості, які містяться на мобільних терміналах систем зв`язку та електронних і паперових носіях інформації нададуть можливість провести належне розслідування кримінального провадження, забезпечить виконання вимог ст. 2, 9, 28, 94 КПК України щодо виконання завдань кримінального провадження, забезпечення повного, всебічного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, надання їм належної правової оцінки та прийняття законного і обґрунтованого рішення.

Носій інформації - це матеріальний об`єкт, призначений для запису, передачі та зберігання інформації, який, зокрема, може бути електронним (дискети, лазерні диски, флеш-накопичувачі, жорсткі магнітні диски тощо), а отримання інформації з такого об`єкту здійснюється шляхом її зчитування. Мобільні термінали систем зв`язку також відносяться до носіїв інформації, оскільки за допомогою них через смс-повідомлення, електронні пошти або програми через мережу Інтернет (у т.ч. Viber, WhatsApp, Telegram, Signal, та інші месенджери), соціальні мережі «Facebook» та інші, може передаватися інформація шляхом здійснення листування, відправлення різного роду файлів тощо, а отримання інформації з такого об`єкту здійснюється також шляхом її огляду та зчитування.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав вважати, що вилучені у ході обшуку за місцем тимчасового проживання ОСОБА_5 речі - модем марки ТР-Lіnk, для під`єднання до мережі «інтернет», а також три монітори та три системні блоки до них; мобільний телефон марки «NОКІА 1», у справному стані, іmеі 1 - НОМЕР_1 та іmеі 2 - НОМЕР_2 , із сім карткою «Київстар»; планшет марки «Аsus КОІА», в справному стані, без пошкоджень, під`єднаний до мережі «інтернет»; планшет марки «Аsus КОІА», в справному стані, із пошкодженням, розряджений; зошит у клітинку із рукописними записами на 6-ти аркушах; зошит обрізаний із рукописними записами, обрізаний; 25 (двадцять п"ять) листків із рукописними записами, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, містять інформацію та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Вказане дає підстави для висновку, що ці речі можуть бути доказом у кримінальному провадженні №0000298 від 09.10.2020 року.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання старшого слідчого про арешт тимчасово вилученого майна з метою збереження його як речового доказу є обґрунтованим.

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчої судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Рішення ЄСПЛ від 05.01.2000 у справі «Беєлер проти Італії», заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (Рішення ЄСПЛ у справі Джеймс та інші проти Сполученого Королівства від 21.02.1986, заява № 8793/79, параграф 50).

З урахуванням характеру кримінальних правопорушень, що розслідуються у межах цього кримінального провадження, підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає. У цьому випадку арешт майна необхідний для забезпечення ефективності кримінального провадження та надмірних негативних наслідків не створює. Відтак, слідчий суддя доходить висновку, що вказані речі можуть бути предметом вчинення кримінального правопорушення, а тому з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження цього майна, що унеможливить його подальше використання під час доказування у сукупності з іншими доказами, тому на них слід накласти арешт.

З цих підстав клопотання старшого слідчого слідчого відділення Великоберезнянського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокуроромВеликоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні №0000298 від 9 жовтня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України,належить задовольнити.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-175, 236, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання старшого слідчого слідчого відділення Великоберезнянського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокуроромВеликоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні №0000298 від 9 жовтня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт укримінальному провадженні №0000298 від 9 жовтня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України, із забороною на відчуження, розпорядження та користування на майно, яке було вилучено під час обшуку, проведеного 15 січня 2021 року, за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: модем марки ТР-Lіnk, для під`єднання до мережі «інтернет», а також три монітори та три системні блоки до них; мобільний телефон марки «NОКІА 1», у справному стані, іmеі 1 - НОМЕР_1 та іmеі 2 - НОМЕР_2 , із сім карткою «Київстар»; планшет марки «Аsus КОІА», в справному стані, без пошкоджень, під`єднаний до мережі «інтернет»; планшет марки «Аsus КОІА», в справному стані, із пошкодженням, розряджений; зошит у клітинку із рукописними записами на 6-ти аркушах; зошит обрізаний із рукописними записами, обрізаний; 25 (двадцять п"ять) листків із рукописними записами.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1