Справа № 275/865/20
В И Р О К
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2020 року смт. Брусилів
Брусилiвський районний суд Житомирської областi в складі:
головуючого суддi ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Осівці Брусилівського району Житомирської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ;
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -
ОСОБА_4 , будучи особою, неодноразово притягнутою до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП, вчинив новий умисний злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин.
ОСОБА_4 протягом тривалого часу, умисно усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, систематично вчиняє фізичне, психологічне насильство щодо своєї дружини ОСОБА_5 , з якою він спільно проживає за адресою АДРЕСА_2 та виховує трьох малолітніх дітей, що призводить до фізичних, психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_5 .
Зокрема, 04.11.2019 року, о 15 годині ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за адресою спільного проживання з потерпілою ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 вчинив словесну суперечку з останньою. Під час суперечки ОСОБА_4 вчинив психологічне насильство в сім`ї, що виразилось в словесних образах потерпілої, висловлюванні нецензурною лайкою щодо неї, завданні морального та психологічного болю, приниженні її честі та гідності.
Після цього, в середині квітня місяця 2020 року, точної дати та часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем спільного проживання та почав нецензурно виражатись в бік потерпілої, ображати її. Побоюючись за власне життя та життя своїх малолітніх дітей, потерпіла ОСОБА_5 разом з малолітніми дітьми вимушена була виїхати з місця свого постійного проживання та протягом трьох днів проживала у своєї матері за адресою: АДРЕСА_3 . Внаслідок таких дій з боку ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_5 зазнала психологічних страждань та погіршення якості життя, що виразилось в тому, що вона була змушена змінити звичайний уклад життя та вимушено покинути власну домівку.
Крім цього, 14.06.2020 близько 19 години 35 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за адресою АДРЕСА_2 нецензурно виражався у бік потерпілої ОСОБА_5 , погрожував їй фізичною розправою, тому потерпіла ОСОБА_5 була вимушена викликати працівників поліції. Внаслідок таких дій з боку ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_5 зазнала психологічних страждань, морального болю та приниження її честі та гідності.
Продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 07.09.2020 близько 22 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за адресою спільного проживання, вчинив словесну суперечку із дружиною, під час якої нецензурно виражався у бік потерпілої ОСОБА_5 , погрожував фізичною розправою, а потім умисно, з прикладанням фізичної сили хапав потерпілу за руки та з силою штовхав її. Внаслідок таких дій з боку ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_5 падала на меблі в кімнаті, в результаті чого отримала тілесні ушкодження у вигляді синців та саден, чим зазнала фізичних, психологічних страждань, морального болю та приниження її честі та гідності.
Внаслідок протиправних злочинних дій з боку ОСОБА_4 його дружина ОСОБА_5 зазнала фізичного, психологічного насильства, яке виразилось в словесних образах, погрозах фізичної розправи, нанесенні побоїв, залякуванні, вимушеному виїзду з місця свого постійного проживання до Рівненької області, які викликали у останньої фізичні, психологічні страждання та погіршення якості її життя.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані вірно, оскільки ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились в домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні фізичного, психологічного насильства щодо дружини ОСОБА_5 , з якою ОСОБА_4 перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних, психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи, вчинив злочин, передбачений ст. 126-1 КК України.
Також сторонами угоди узгоджене покарання у вигляді громадських робіт на строк сто п`ятдесят годин.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_4 .
Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні даного кримінального правопорушення за ст. 126-1 КК України, щиро каявся, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння права на справедливий судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення та вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди про примирення судом, просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в угоді міру покарання.
Прокурор також не заперечував проти затвердження судом укладеної угоди про примирення.
Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно вимог ч. 1, 3, 5 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Так, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення за ст. 126-1 КК України відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до нетяжкого злочину. Узгоджена угодою міра покарання та згода сторін на її призначення для обвинуваченого ОСОБА_4 встановлена в межах санкції ст. 126-1 КК України з урахуванням даних, які характеризують особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Так,ОСОБА_4 має постійне місце проживання, де характеризується задовільно, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває, не працює, на утриманні має 3 неповнолітніх дітей, раніше не судимий.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України суд визнає повне визнання своєї вини та щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.
Крім того, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд з`ясував у потерпілої ОСОБА_5 , чи цілком вона розуміє наслідки затвердження угоди, які полягають в обмеженні права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Оскільки вказані умови угоди про примирення повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін, або інших осіб, не існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про примирення не було добровільним, або сторони не примирилися, а також відсутня неможливість виконання обвинуваченим ОСОБА_4 взятих на себе за угодою зобов`язань, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про примирення, а також призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої і погодженої сторонами міри покарання за вказаний злочин.
Таким чином, суд вважає, що саме таке покарання, призначене судом обвинуваченому ОСОБА_4 буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарання і буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 373, 374, 468, 469, 474 ч.7, 475 КПК України, суд,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1