У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/4167/18

№ 1-кс/183/130/21

08 лютого 2021 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянин України, працюючий ТОВ «Дніпровський хлібокомбінат № 11», водій, з не повною середньою освітою, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 01.11.2017 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.289 КК України, до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки.

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_5 ,

встановив :

досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 28 травня 2018 року по 30 травня 2018 року, точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_4 , знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїм родичем ОСОБА_6 , де у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна, яке знаходиться на даху складського приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Після чого, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_6 спільно таємно викрасти вказане майно, на що останній дав свою добровільну згоду, тобто вони вступили в злочинну змову, спрямовану на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 в період часу з 28 травня 2018 року по 30 травня 2018 року, точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, продовжуючи знаходитися за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , на мотоциклі ІЖ Планета-3 без реєстраційного номеру, спільно з ОСОБА_6 поїхали до складського приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , територія якого не огороджена, де за допомогою не встановлених під час досудового розслідування предметів, зіштовхнули з даху складського приміщення дві двотаврові балки, довжиною 7,4 метри кожна, які належать ОСОБА_7 .

Після чого ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 з метою викрадення, перенесли та погрузили на мотоцикл ІЖ Планета-3, дві двотаврові балки, довжиною 7,4 метри кожна. Тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, маючи спільний умисел на таємне викрадення чужого майна, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, викрали майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме: дві двотаврові балки, довжиною по 7,4 метри, вартістю 3 847 грн. 35 коп. кожна. Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 місце скоєння злочину з викраденим майном покинули, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 7694 грн.70 коп.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , 09 червня 2018 року, приблизно о 01 год. 00 хв., проходили біля будинку АДРЕСА_1 , де побачив мотоцикл ІЖ Планета-56, який знаходився на території вказаного домоволодіння. В цей момент у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, який належить ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , в цей же день, тобто 09 червня 2018 р., приблизно о 01 год. 05 хв., продовжуючи знаходитися біля будинку АДРЕСА_1 , обійшов паркан, який огороджує територію даного домоволодіння, та з боку неогородженої частини огороду, проник на її територію, де діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, вчиняючи злочин повторно, із застосуванням фізичної сили, викотив з території домоволодіння мотоцикл, тобто незаконно заволодів транспортним засобом, а саме мотоциклом ІЖ Планета-56, який належить ОСОБА_8 .Після чого, ОСОБА_4 місце скоєння злочину з викраденим майном покинув, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальних збитків.
Слідчий в клопотанні зазначає, що10.08.2018 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.2 ст.289 КК України. На даний момент місце знаходження підозрюваного ОСОБА_4 не встановлено, на виклики останній не з`являється, тобто підозрюваний переховуються від органів досудового розслідування.

31 серпня 2018 року ОСОБА_4 на підставі ч. 1 ст. 280 КПК України, оголошено в розшук.

08 грудня 2020 року слідчим суддею Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, надано дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вжитими заходами розшуку встановлено, що при перевірці за ІПС «АРКАН» встановлено, що 07.09.2018 року ОСОБА_4 перетнув державний кордон через пункт пропуску перетину «Мар`їнка» та в теперішній час перебуває на території Російської Федерації.

22.01.2021 року на підставі отриманої інформації, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , який переховується від органів слідства, прокуратури та суду за межами України, останнього оголошено в міжнародний розшук.

Слідчій вказав, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою. Вважає наявними ризики, передбачені п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_4 судимий за скоєння аналогічного корисливого злочину, а саме 01.11.2017 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.289 КК України, до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки, при цьому перебуваючи на волі, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив. Таким чином ОСОБА_4 , на шлях виправлення не став та маючи можливість вільно пересуватись, продовжує вчиняти кримінальні правопорушення.

Про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_4 , переховується від органів досудового розслідування, доводами вказаного ризику є невиконання останнім вимог передбачених обраним йому запобіжним заходом у вигляді домашнього а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою та повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

На підставі викладеного, вважає, що з урахуванням реальної наявності вказаних ризиків забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків можливо лише при застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів не можливо.

Прокурор підтримала заявлене клопотання та просить задовольнити його, оскільки на її думку наявні ризики передбачені п.1, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, тому вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою. 22 січня 2021 р. ОСОБА_4 оголошено в міжнародний розшук.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши заявлене клопотання, пояснення прокурора, надані письмові докази, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Слідчим суддею встановлено, що відомості про правопорушення було внесено до ЄРДР за №0001163 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України.

Постановою слідчого Новомосковського ВП від 22 січня 2021 р. ОСОБА_4 оголошено в міжнародний розшук.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені нетяжкого та тяжкого злочинів кримінальних правопорушень передбаченихч. 2 ст. 185, ч.2 ст.289 КК України.
Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав, доводи учасників судового провадження належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, що також відповідає правовим позиціям, викладеним в п.49 рішення ЄСПЛ«Ніколова проти Болгарії». Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельєпроти Франції», суд вважає обґрунтованим висновок слідчого про необхідність обрання підозрюваному виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ. При обранні запобіжного заходу суд також враховує принципи конвенційного прецедентного права, який передбачає одну із основних підстав: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд, встановленого у рішенні у справі «Штеґмюллер проти Австрії».

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує наявність ризиків, передбачених п.1,п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, про який свідчить те, що ОСОБА_4 переховується від слідства, перебуває у розшуку та у міжнародному розшуку.
Наявність підозри у вчиненні кримінальних правопорушеньвідносно ОСОБА_4 беззаперечно свідчить про те, що ризики передбачені п. 1, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України є повністю обґрунтованими, та дає суду всі законні підстави задовольнити клопотання слідчого та обрати ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою, та виключає можливість обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу.Вказані обставини свідчать про те, що він перебуваючи на свободі переховується від органів досудового розслідування.

Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість можливого покарання за вчинений злочин до дванадцяти років позбавлення волі, яке може бути призначено у разі визнання його винуватим, тому суд враховує, що перебування на волі ОСОБА_4 буде суперечити інтересам суспільства і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний визначити розмір застави.

При визначенні розміру застави, суд враховує, тяжкість кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , а також і те, що розмір застави передбачений у межах встановлених п.п. 1-3 ч. 5 ст. 182 КПК України здатний забезпечити виконання ОСОБА_4 , покладених на нього обов`язків, тому суд вважає за можливе призначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає на сьогодні 181600 грн. (80х2270 грн.), що достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Визначаючи такий розмір застави суд виходить з матеріального стану обвинуваченого, який не маючи офіційної роботи займається діяльністю, про яку суд не повідомив, на отримання доходу від якої він утримує себе, а також те, що встановлення меншої суми застави не забезпечить належного виконання ним своїх процесуальних обов`язків з урахуванням особи підозрюваного,

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав передбачених статтею 177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

постановив :

обрати ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою.

Встановити розмір застави ОСОБА_4 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить (80 х 2270 грн.) 181600 грн.
З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави зобов`язати : прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися із свого місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1