Справа № 487/5626/20
Провадження № 1-кп/487/736/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.11.2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва, у складі Головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідування за №0000224 за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєні злочинів, передбачених ч.ч.2,3 ст.307, ч.3 ст.15 ч.3 ст.307, ч.2 ст.310 КК України, ОСОБА_8 у скоєні злочинів, передбачених ч.ч.2,3 ст.307, ч.3 ст.15 ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_9 у скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідування за №0000224 за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєні злочинів, передбачених ч.ч.2,3 ст.307, ч.3 ст.15 ч.3 ст.307, ч.2 ст.310 КК України, ОСОБА_8 у скоєні злочинів, передбачених ч.ч.2,3 ст.307, ч.3 ст.15 ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_9 у скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

До суду прокурором було подано клопотання, щодо продовження обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Клопотання стосовно ОСОБА_7 мотивоване тим, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів. Крім того, з метою забезпечення безперервного розгляду провадження в суді, виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, особу обвинуваченого, та наявність ризику, передбаченого ч. 1 п.5 ст.177 КПК України, який продовжує існувати до теперішнього часу, оскільки обвинувачений може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язанні з незаконним обігом наркотичних засобів, оскільки протиправна поведінка ОСОБА_7 була припинена праціаниками правоохоронного органу, та враховуючи ту обставину, що на даний час у Центральному районному суді м.Миколаєва на розгляді перебуває кримінальне провадження за його обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення за ч.2 ст.307 КК України, у зв`язку з чим інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеному ризику, що унеможливлює їх застосування до ОСОБА_10 .

Клопотання стосовно ОСОБА_8 мотивоване тим, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів. Крім того, з метою забезпечення безперервного розгляду провадження в суді, виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, особу обвинуваченого, та наявність ризиків, передбачених ч.1 п.1,3,5 ст.177 КПК України, які продовжують існувати до теперішнього часу, оскільки обвинувачений може переховуватися від суду, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке може бути призначено йому, у разі визнання винним в інкримінованих злочинах; незаконно впливати на свідків та продовжити вчиняти кримінальні правопорушення пов`язанні з незаконним обігом наркотичних засобів, у зв`язку з чим інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, що унеможливлює їх застосування до ОСОБА_8 .

До суду захисник ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_4 подала клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт за місцем його реєстрації за адресою АДРЕСА_1 .

Клопотанні захисник мотивувала тим, що затримання ОСОБА_7 24.10.2019 року в порядку ч.1 ст.208 КПК України було здійснено з грубим порушенням діючого законодавства, оскільки 24.10.2020 року відомості до ЄРДР, щодо скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення не вносилися, що свідчить про відсутність правових підстав для затримання ОСОБА_7 .

Обвинувачення грунтується на недопустимих доказах, зібраних з порушенням вимог КПК України.

Одночасно захисник зазначила, що прокурором не доведено існування ризику, на який він посилається у клопотанні, оскільки ОСОБА_7 раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолвітню дитину, постійне місце реєстрації, як і не доведено неможливість запобігти ризику, про який зазначено у клопотанні, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу

До суду захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 подав клопотання про визначення розміру застави, в якому фактично, просив зменшити визначений слідчим суддею, при обранні запобіжного заходу ОСОБА_8 , розмір застави, до мінімального, передбаченого положеннями п.3 ч.5 ст.182 КК України, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який має міцні соціальні зв`язки та позитивно характеризується за місцем утримання в ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор".

У судовому засіданні прокурор заявлені клопотання підтримав. У задоволенні клопотань захисників просив відмовити за необгрунтованістю.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 у задоволенні клопотання прокурора просила відмовити. Уточнивши подане клопотання, просила змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід на домашній арешт за місцем його реєстрації за адресою АДРЕСА_1 . Одночасно просила зменшити розмір застави визначений слідчим суддею відносно її підзахисного.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 у задоволенні клопотання прокурора просив відмовити за необгрунтованістю, Клопотання про зменшення розміру застави просив задовольнити.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Ухвалами слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 26.10.2019 року обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, з можливістю внесення застави.

Ухвалами Заводського районного суду м.Миколаєва від 02.10.2020 року строк дії запобіжного заходу відносно обвинувачених було продовжено на 60 діб.

На даний час триває судовий розгляд провадження, однак, строк дії запобіжного заходу обраного обвинуваченим закінчується 30.11.2020 року.

Відповідно до ст..331 ч.3 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
За положеннями ч.2 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ст. 177 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При вирішені заявленого клопотання відносно ОСОБА_7 , суд виходить з наступного.

Так, дослідивши матеріали обвинувального акту, клопотання, суд приходить до висновку, що на даний час прокурором доведено існування ризику, передбаченого ст..177 ч.1 п.5 КПК України, оскільки, враховуючи значну кількість епізодів інкримінованих злочинів, вчинення яких було припинено працівниками правоохоронних органів, в результаті затримання ОСОБА_7 , відносно якого на даний час у Центральному районному суді м.Миколаєва проводиться судовий розгляд кримінального провадження №0002167 за ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_7 може продовжити вчинення кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується.

При вирішенні заявленого клопотання відносно ОСОБА_8 суд виходить з наступноного

Дослідивши матеріали обвинувального акту, клопотання, суд приходить до висновку, що на даний час прокурором доведено існування ризику, передбаченого ст..177 ч.1 п.1,3,5 КПК України, оскільки, обвинувачений, усвідомлюючи, що у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину , йому загрожує покарання до 12 років позбавлення волі, з метою його уникнення, може переховуватися від суду за межами країни чи на непідконтрольній на даний час Україні території.

Крім того, оскільки допит свідків не розпочато, ОСОБА_8 може незаконно вплинути на свідків по кримінальному провадженню.

При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченим строку дії запобіжного заходу суд враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються у їх сукупності, а саме: обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованих тяжкого та особливо тяжкого злочинів. Той факт, що дії обвинувачених були направленні на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, особливо небезпечних психотропних речовин та особливо-небезпечних наркотичних засобів, вчинений повторно, організованою групою, що становить підвищену суспільну небезпеку, оскільки на даний час у країні суттєво збільшується кількість осіб, які вживають наркотичні та психотропні засоби, що негативно впливає га суспільний розвиток держави, роль ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих злочинів. Дані про особи обвинувачених, які до затримання офіційно не працювали та не мали офіційного джерела доходу.

При цьому суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд приходить до переконання, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти існуючому ризику передбаченому ст..177 ч.1 п.5 КПК України, що унеможливлює їх застосування до обвинуваченого.

Таким чином, з метою забезпечення безперервного розгляду провадження в суді та виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, при цьому, вік та стан здоров`я обвинувачених дозволяють застосування у відношенні них вказаного виду запобіжного заходу, суд приходить до переконання про наявність достатніх підстав для продовження ОСОБА_7 та ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

При вирішенні клопотання захисника ОСОБА_11 про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу, суд виходить з наступного.

За положеннями ч.ч.1,4 ст.201 КПК України, обвинувачений, до якого застосований запобіжний захід чи його захисник, має право подати до місцевого суду клопотання про зміну запобіжного заходу, яке розглядається судом згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.
За приписами ч.1 ст.331 КПК УКраїни, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
При розгляді клопотань, суд вважає доведеним недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_7 , для запобіганню існуючому та триваючому ризику, ніж тримання під вартою, який, на стійке переконання суду, відповідає меті забезпечення реалізації завдань кримінального провадження, що виключає на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 на домашній арешт. Як і не вбачає підстав для зменшення розміру застави, який є мінімальним, що передбачений положеннями п.3 ч.5 ст.182 КК України.

Також суд вважає необгрунтованим клопотання захисника ОСОБА_6 про визначення застави у меншому розмірі, оскільки з урахуванням обставин кримінальних правопорушень (значної кількості епізодів їх вчинення), існування встановлених судом ризиків, стадію судового розгляду провадження, суд вважає, що саме визначений слідчим суддею ОСОБА_8 розмір застпви, може у повній мірі гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 194, 199, 201, 331, КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора - задовольнити.

Міру запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - залишити попередньо обраною тримання під вартою, з утриманням в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», подовжити строк дії запобіжного заходу на шістдесят діб до 24 січня 2021 року (включно).

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 - про зменшення розміру застави визначенної при обранні запобіжного заходу ОСОБА_8 - відмовити

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом семи діб з моменту винесення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1