КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/5759/2020 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 30 вересня 2020 року,
за участю: прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а:
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 58 діб, до 26.11.2020 року включно та поміщено його до Київського СІЗО Державної пенітенціарної служби України.
Для утримання підозрюваний ОСОБА_7 підлягає направленню до Київського СІЗО Державної пенітенціарної служби України.
Ухвала слідчого судді діє до 26 листопада 2020 року включно та підлягає негайному виконанню після її проголошення;
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу в якій просить, скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою змінити ОСОБА_7 , запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний із ув`язненням особи.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою. Повідомлена ОСОБА_7 , підозра є необґрунтованою. Слідчий суддя не звернув увагу на те, що відомості зазначені в підозрі, а також відомості, які зазначені слідчим у клопотанні не відповідають відомостям зазначеним у витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженні № 0002860, а саме щодо часу вчинення кримінального правопорушення. Будь-яких медичних довідок, зокрема, висновку експерта або ж довідки з медичної установи, які підтверджують вчинення ОСОБА_7 дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій вчинене щодо неповнолітньої особи, а також нанесення будь-яких тілесних ушкоджень, органом досудового розслідування не надано. Протокол допиту малолітньої потерпілої від 29.09.2020 року має явні ознаки недопустимості даного доказу, оскільки не відповідає вимогам ст. 226 КПК України. Інші письмові докази, які подані органом досудового розслідування разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу також викликають сумніви, щодо допустимості та належності. Однак на вказані обставини слідчий суддя не звернув увагу та не надав їм оцінки в оскаржуваній ухвалі, а тому виніс судове рішення, яке не відповідає наявним доказам у справі.
Також апелянт зазначає, що у матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Прокурором не доведено і не надано доказів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України.
Крім того апелянт вказує, що слідчим суддею не взято до уваги, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає з 2014 року зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_10 . З 2014 року був офіційно працевлаштований та звільнився з роботи у зв`язку із затримками із виплатою та зменшення заробітної плати, не має непогашену судимість, за місцем колишньої роботи характеризується позитивно.
На обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що участі в судовому засіданні щодо розгляду клопотання слідчого щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , яке відбулося 30.09.2020 року в приміщенні Подільського районного суду міста Києва він не брав, повний текст оскаржуваної ухвали був виготовлений 15.10.2020 року. 16.10.2020 був наданий йому разом з матеріалами клопотання для ознайомлення.
Заслухавши доповідь судді, захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, при цьому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
У відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
З матеріалів вбачається, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , розглянуто 30.09.2020 року, однак захисник ОСОБА_6 , який представляє інтереси підозрюваного ОСОБА_7 , не був присутній під час даного розгляду. Копію оскаржуваної ухвали, отримав 16.10.2020, дані факти не спростовуються матеріалами провадження, тому колегія суддів вважає, що строк подачі апеляційної скарги захисником ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 30 вересня 2020 року пропущено з поважних причин, тому він підлягає поновленню.
Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів справи, СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00026860 від 28.09.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.
28.09.2020 ОСОБА_11 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
29.09.2020 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.
30.09.2020 слідчий СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Подільського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження № 00026860 від 28.09.2020 року.
На обґрунтування даного клопотання слідчий послався на те, що метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 є наступні ризики: переховування від органу досудового розслідування та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, на які вказують, що останній усвідомивши невідворотність покарання, оскільки за вчинення даного кримінального правопорушення передбачено позбавлення волі може зникнути від органу досудового розслідування та переховуватись, що, в свою чергу, призведе до неможливості закінчення розслідування та постановлення судового рішення в розумні строки. Крім цього, може незаконно впливати на потерпілу, законного представника ризик підвищується тим фактом, що підозрюваний знає номер телефону неповнолітньої потерпілої, що надасть можливість підозрюваному шляхом телефонних дзвінків вчиняти тиск на потерпілу, також, знає де навчається, йому відомий її уклад життя, тобто графік відвідування нею навчального закладу, що негативно вплине на хід досудового розслідування. Також, підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме, вживати заходи спрямовані на недопущення виявлення слідчим інших епізодів злочинних дій, вказує те, що на даний час перевіряється факт таємного викрадення електронної книги, а перебування на волі надасть можливість підозрюваному вчинити дії, спрямованні на унеможливлення фіксації злочинів, а саме знищення інформації.
Більш м`які запобіжні заходи призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органу досудового розслідування і суду.
У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 152 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до злочину особливої тяжкості, тому відносно нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою оскільки, існують ризики передбачені ст. 177 КПК України.
З урахуванням наведених підстав, в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, орган досудового розслідування вважав, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам, у зв`язку з чим, слідчий звернувся з вищезазначеним клопотанням до суду.
30.09.2020 року ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва дане клопотання слідчого було задоволено та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 58 діб, до 26.11.2020 року включно, та поміщено його до Київського СІЗО Державної пенітенціарної служби України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.
Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України. Вагомість наявних доказів підозри вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення доведена прокурором та сумнівів у суду щодо їх достатності, не викликала.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальногоправопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.
Також, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, законного представника. Крім того, слідчий суддя врахував, що злочин, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 , відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, покарання за яке, передбачено у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 12 років, що він не одружений, офіційно не працює та в нього відсутні стабільні соціальні зв`язки, які утримують останнього від спроби втечі, що злочин вчинено із застосуванням насильства, щодо особи з психічним відхиленням у поведінці, тому підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу за матеріалами справи не вбачається, оскільки жоден із більш м`яких, окрім виняткового, запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Отже, під час розгляду клопотання, слідчий суддя місцевого суду встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи. Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , та відомості про його особу в їх сукупності.

На підставі чого, за результатами розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що прокурором під час судового розгляду доведено, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 , покладених на нього процесуальних обов`язків.

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення кримінального правопорушення та суворість можливого покарання за вчинення злочину, не дає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання слідчого.

Доводи захисника про те, що визначена міра запобіжного заходу є занадто суровою та необґрунтованою в зв`язку з недоведеністю обставин, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а також відсутні будь-які докази, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.
Так з положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя місцевого суду не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.
Європейський суд з прав людини повторює, що для того, щоб арешт на підставі обґрунтованої підозри був виправданий у відповідності до статті 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні в момент перебування під вартою (Brogan and Others v. the United Kingdom, judgment of 29 November 1988, Series A no. 145-B, pp. 29-30, § 53). Також не обов`язково, щоб затриманій особі, було в подальшому висунуто обвинувачення або щоб справа проти особи була надіслана до суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке має підтвердити або спростувати підозру, яка є підставою для затримання (Murray v. the United Kingdom, judgmentof 28 October 1994, Series A no. 300-A, p. 27, § 55). Проте вимога щодо підозри повинна мати обґрунтовані підстави, що становить суттєву частину механізму захисту від свавільного арешту або затримання. Водночас наявність щирої впевненості є недостатньою для обґрунтування підозри. Словосполучення «обґрунтована підозра» передбачає наявність існування фактів або інформації, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження. Натомість доводи та твердження, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.
Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 181, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Поновити захиснику ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 30 вересня 2020 року
Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 30 вересня 2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_9 , в рамках кримінального провадження № 00026860 від 28.09.2020р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 58 діб, до 26.11.2020 року включно, та поміщено його до Київського СІЗО Державної пенітенціарної служби України, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4