Справа № 461/9539/20
Провадження № 1-кс/461/7482/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2020 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на невнесення відомостей до ЄРДР,

встановив:

скаржник звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить зобов`язати уповноважених посадових осіб Львівської обласної прокуратури внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення за його заявою від 28 жовтня 2020 року та розпочати слідчі дії. Також, просить зобов`язати службову особу, яка внесла відомості про злочин надати йому витяг з ЄРДР, постанову про визнання потерпілим у розпочатому кримінальному провадженні та повідомити про виконання ухвали.

Обґрунтовуючи скаргу, покликається на те, що 28 жовтня 2020 року він скерував до Офісу Генерального прокурора заяву про вчинення кримінального правопорушення. Відомості про злочин внесено не було, а дана заява була передана на розгляд до Львівської обласної прокуратури. При цьому посадовими особами Львівської обласної прокуратури, відомості про злочин не внесені до ЄРДР. Вважає, що така бездіяльність суперечить ст.214 КПК України та порушує його права, визначені КПК України. Просить скаргу задовольнити.

Скаржник у судовому засіданні скаргу підтримав, з мотивів, наведених у ній.
Представник суб`єкта оскарження в судове засідання не з`явився. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, неявка слідчого чи прокурора не є перешкодою у розгляді скарги.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Встановлено, що 28 жовтня 2020 року ОСОБА_3 скерував до Офісу Генерального прокурора заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2, ч.3 ст.364, ч.2 ст.366, ч.1 ст.396, ч.2 ст.256, ч.3 ст.382 КК України.

У подальшому, листом офісу Генерального прокурора вказана заява була скерована до Львівської обласної прокуратури для розгляду за територіальною юрисдикцією, відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства та для повідомлення заявника про результати її розгляду.

Станом на день розгляду скарги доказів розгляду заяви ОСОБА_3 від 28 жовтня 2020 року не здобуто.

Згідно ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.214 КПК України та пп.4 п.2.1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Відповідно до п.22 Перехідних положень КПК України (Відомості Верховної Ради України (ВВР), 2013, № 9-10, № 11-12, № 13, ст.88), рекомендовано Генеральній прокуратурі України протягом трьох місяців з дня опублікування цього Кодексу: 1) створити Єдиний реєстр досудових розслідувань, розробити та затвердити за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, положення про порядок його ведення; 2) привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Кодексом.

Прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила (ст.25 КПК України).

З аналізу зазначених норм випливає, що законом передбачено обов`язок слідчого, прокурора, іншої службової особи, уповноваженої на прийняття заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, прийняти і зареєструвати їх, у разі якщо ці заяви чи повідомлення відповідають тим критеріям, які встановлені для них КПК України.

При цьому, як встановлено в ході розгляду справи, вищенаведених дій уповноваженими посадовими особами Львівської обласної прокуратури вчинено не було, зокрема заява розглянута не була.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги той факт, що заява про вчинення кримінального правопорушення(злочину) від 28 жовтня 2020 року не розглянута належним чином, приходжу до переконання, що посадовими особами Львівської обласної прокуратури не було вжито належних заходів щодо дотримання вимог, передбачених ч.1 ст.214 КПК України, відтак скарга в цій частині підлягає до задоволення.

При цьому звертаю увагу на те, що у наведеному вище листі з офісу Генерального прокурора прямо зазначено, що розгляд заяви запропоновано організувати відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.

Водночас, відповідно до положень ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого, потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення, потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Виходячи з вищенаведеного, питання надання статусу потерпілого у кримінальному провадженні вирішується під час або після реєстрації заяви про кримінальне правопорушення і відноситься до компетенції слідчого, дізнавача та прокурора, а не слідчого судді. Таким чином, вимога скаржника щодо визнання скаржника потерпілим не підлягає задоволенню.

З огляду на наведене, вимоги скарги про зобов`язання службової особи, яка внесла відомості про злочин надати скаржнику витяг з ЄРДР, постанову про визнання потерпілим у розпочатому кримінальному провадженні та повідомити про виконання ухвали не можуть бути задоволені.

При цьому враховую те, що вимоги скарги заявлені для уникнення можливих, прогнозованих майбутніх порушень прав скаржника або зобов`язання до вчинення дій, які залежать від подій у майбутньому (внесення чи невнесення відомостей до ЄРДР, визнання чи невизнання потерпілим, вручення чи невручення пам`ятки про процесуальні права, тощо), не можуть бути задоволені також, з огляду на те, що резолютивна частина судового рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку тієї чи іншої особи та зобов`язують її до вчинення певних дій у майбутньому.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного приходжу до висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги.

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307 КПК України,

постановив:

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважених на розгляд заяв про вчинення кримінального правопорушення (злочину) посадових осіб Львівської обласної прокуратури розглянути з дотриманням положень передбачених ст.214 КПК України заяву про злочин ОСОБА_3 від 28.10.2020 року, яка 06.11.2020 року скерована до Львівської обласної прокуратури з Офісу Генерального прокурора, та повідомити заявника про прийняте рішення у встановлені законом строки та спосіб.

У решті вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1