КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/4823/2020 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2020 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду з використанням відеоконференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор», де перебуває підозрюваний ОСОБА_6 , апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 та прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальн6их провадженнях про злочини у сфері оборонно-промислового комплексу Спеціалізованої прокуратури у сфері нагляду за кримінальними провадженнями про військові злочини та у сфері оборонно-промислового комплексу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 вересня 2020 року,

за участю:
прокурора ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02.09.2020 року задоволено частково клопотання слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_11 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини у сфері оборонно-промислового комплексу Спеціалізованої прокуратури у сфері нагляду за кримінальними провадженнями про військові злочини та у сфері оборонно-промислового комплексу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_12 про продовження строку тримання під вартою та продовжено строк тримання під вартою до 02.10.2020 року включно і визначено заставу 476 (чотириста сімдесят шість) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 000 552 (один мільйон двісті п`ятсот п`ятдесят дві тисячі) грн. 00 коп., із визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одруженого, маючого на утриманні дитину 2016 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який проходить військову службу на посаді заступника начальника Головного відділу захисту національної державності управління Служби безпеки України в Одеській області, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 та ч. 1 ст. 263 КК України.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 подала в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04.08.2020 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що в діях ОСОБА_6 відсутній склад інкримінованих кримінальних правопорушень. А ні слідчим у клопотанні, а ні прокурором в судовому засіданні не було наведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому клопотання обумовлюється лише тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному за умови доведеності його вини у вчинених кримінальних правопорушеннях.

Розмір застави визначений слідчим суддею, враховуючи майновий та сімейний стан ОСОБА_6 не співмірний із отриманим за останній рік доходом, та є завідомо непомірним для нього.

ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, та під його піклуванням знаходиться мати пенсіонер, має вищу освіту, постійне місце роботи та проживання, раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, до застосування запобіжного заходу відносно останнього, з моменту повідомлення про підозру ОСОБА_6 сумлінно виконував покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 42 КПК України, що свідчить про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Прокурор ОСОБА_8 подав також апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04.08.2020 року та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора задовольнити, продовжити щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, із визначенням застави у розмірі 2 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 5 083 200 грн. та покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалу слідчого судді прокурор вважає необґрунтованою, невмотивованою, та не ґрунтується на нормах Кримінального процесуального кодексу України, а також не відповідає фактичним обставинам, постановлена із порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 та ч. 1 ст. 263 КК України, що підтверджується зібраними в ході здійснення досудового розслідування доказами в їх сукупності.
При вирішенні питання про визначення розміру застави слідчим суддею не враховано всіх обставин вчинених ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, майнового та сімейного стану, а також наявності ризиків. Визначена слідчим суддею застава не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде стримуючим засобом для ОСОБА_6 , а тому останньому необхідно визначити заставу у розмірі 2 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 5 083 200 грн. та покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисників, які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту і просили її задовольнити, проти апеляційної скарги прокурора заперечували, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив задовольнити апеляційну скаргу сторони обвинувачення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
З матеріалів, наданих до апеляційного суду вбачається, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000488 від 26.05.2020 року за ознакам вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 та ч. 1 ст. 263 КК України.

Процесуальне керівництво у даному провадженні доручено групі прокурорів Спеціалізованої прокуратури у сфері нагляду за кримінальними провадженнями про військові злочини та у сфері оборонно-промислового комплексу Офісу Генерального прокурора.

Орган досудового розслідування зазначає, що відповідно до наказу голови Служби безпеки України ОСОБА_6 призначено на посаду заступника начальника Головного відділу захисту національної державності управління Служби безпеки України в Одеській області (надалі - ГВ ЗНД Управління СБ України в Одеській області).

Так, на початку березня-квітня 2020 року заступнику начальника ГВ ЗНД Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_6 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у зв`язку із службовою діяльністю стало відомо про наявність у приватного підприємця ОСОБА_13 , великої кількості земельних ділянок на території України та грошових коштів за результатами здійснення останнім підприємницької діяльності.

У той же час, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на вимагання та подальше отримання у потерпілого ОСОБА_14 грошових коштів у сумі 250 000 доларів США (згідно з курсом НБУ станом на травень 2020, становить 6 702 500 грн.) з погрозою розголошення відомостей, які ОСОБА_14 , на думку ОСОБА_6 , бажає зберегти в таємниці та погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами.

Для реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_6 розробив план, який полягав у вимаганні та заволодінні грошовими коштами потерпілого, та мав бути виконаний шляхом збирання конфіденційної інформації стосовно потерпілого ОСОБА_13 , у тому числі щодо місць перебування, розпорядку дня останнього, підшукування осіб з числа не знайомих потерпілому для висловлення йому погрози та висунення вимоги про передачу грошових коштів у розмірі 250 000 доларів США (згідно з курсом НБУ станом на травень 2020, становить 6 702 500 грн.) і подальше їх отримання, а також створення підстав та умов для висловлення вказаної погрози і вимоги.

Усвідомлюючи, що самостійно досягнути свого злочинного умислу та виконати розроблений ним план ОСОБА_6 один не має можливості, останній вирішив залучити до його реалізації не менше трьох осіб.

Після чого, у березні 2020 року, більш точного часу встановити не надалось можливим, ОСОБА_6 залучив до виконання вказаного злочинного плану ОСОБА_15 та невстановлену на даний час особу, які згідно розробленого ним, ОСОБА_6 плану, перебуваючи у місті Києві повинні були провести інструктаж четвертого співучасника про вчинення злочину, шляхом надання чітких вказівок щодо погроз та здійснення морального тиску на ОСОБА_13 з метою подальшого вимагання грошових коштів.

Окрім цього, згідно розробленого ОСОБА_6 плану, ОСОБА_15 та інша невстановлена на даний час особа, повинна була здійснювати збір інформації стосовно ОСОБА_13 та інших осіб з коло його спілкування, а саме щодо його місць перебування, розпорядку дня останнього та стосовно здійснення ним фінансово-господарської діяльності.

Також, ОСОБА_6 наприкінці травня 2020 року, більш точного часу встановити не надалось можливим, залучив до виконання вказаного злочинного плану ОСОБА_16 , який згідно розробленого ним, ОСОБА_6 плану повинен був перебуваючи у м. Києві, оголосити ОСОБА_13 , погрозу щодо розголошення відомостей, які останній, на думку ОСОБА_6 , бажає зберегти в таємниці та погрозу щодо насильства над ОСОБА_13 і його близькими родичами.

Водночас, згідно розробленого ОСОБА_6 злочинного плану, невстановлена на даний час особа, з числа залучених останнім до вимагання у ОСОБА_13 грошових коштів, після оголошення ОСОБА_16 погроз, повинен висунути вимогу ОСОБА_13 щодо надання ним грошових коштів у сумі 250 000 доларів США (згідно з курсом НБУ станом на травень 2020 року, становить 6 702 500 грн.) та у подальшому їх отримати та передати ОСОБА_6 для розподілу ним між співучасниками злочину.

У свою чергу, ОСОБА_15 та інша невстановлена на даний час особа, будучи обізнаними та усвідомлюючи протиправність своїх дій, керуючись корисливими мотивами направленими на особисте збагачення, погодились на пропозицію ОСОБА_6 чим надали згоду на залучення їх до організованої групи та злочинного плану.

Таким чином, ОСОБА_6 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , а також невстановлена на даний час особа, зорганізувались у стійке об`єднання для вчинення вказаного кримінального правопорушення, з відповідним розподілом функцій спрямованих на досягнення розробленого ОСОБА_6 злочинного плану.

На виконання розробленого злочинного плану та своєї ролі, всупереч вимогам ст. ст. 19, 31, 32, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 21 Закону України «Про інформацію», використовуючи засоби та методи конспірації, ОСОБА_15 та інша невстановлена на даний час особа, яких підшукав ОСОБА_6 для реалізації власного злочинного умислу, почали збирати інформацію про місце проживання родини ОСОБА_13 , їх способу життя, розпорядку дня та кола знайомих. Під час збору інформації, ними було установлено, що ОСОБА_13 тривалий час займається аграрним бізнесом на території Східних областей України та має у власності відповідне підприємство, також останній володіє великою кількістю земельних ділянок на території України, а також займав керівну посаду в органі місцевого самоврядування.

Також, вказані особи в ході збору інформації щодо ОСОБА_13 встановили, що у 2018 році, у зв`язку із проблемними питаннями, які виникли в останнього в ході здійснення ним фінансово-господарської діяльності, мали місце окремі факти оголошення йому погроз різного характеру з метою одержання від нього грошових коштів.

Окрім цього, вказаними особами отримано інформацію щодо ряду осіб, з якими ОСОБА_13 працює і здійснює фінансово-господарську діяльність та про склад сім`ї.

Також, ОСОБА_15 здобуто інформацію, що у ОСОБА_13 можливо склались неприязні відносини із колегою по аграрному бізнесу ОСОБА_17 та останній активно намагається втручатися в бізнесову діяльність ОСОБА_13 , а колишній начальник служби безпеки ОСОБА_13 , який раніше проходив військову службу у підрозділах Служби безпеки України, періодично не санкціоновано здійснював аудіо записи його розмов щодо здійснення ним фінансово-господарської діяльності.

Отриману інформацію ОСОБА_15 передав ОСОБА_6 з метою використання у подальшому таких відомостей під час вимагання грошових коштів у ОСОБА_13 .

Отримавши вказану інформацію, невстановлена на даний час особа, діючи згідно розробленого ОСОБА_6 злочинного плану, здійснила роздруківку з офіціального сайту Верховної Ради України фотокарток народного депутата України ОСОБА_17 та колишнього народного депутата України ОСОБА_18 , а також висловлювання Голови Верховної Ради України у зв`язку із смертю народного депутата України ОСОБА_18 . Вказані фотокартки та висловлювання Голови Верховної Ради України останній поклав до папки з палітуркою жовтого кольору для подальшої передачі ОСОБА_16 , з метою використання як окремих доводів реальності їх злочинних намірів об`єднаних єдиним планом, що відомий усім учасникам групи.

У подальшому, наприкінці травня 2020 року, на виконання розробленого ОСОБА_6 злочинного плану, зібравши достатню інформацію щодо способу життя та розпорядку дня потерпілого ОСОБА_13 , ОСОБА_6 зі свого телефону, з абонентським номером НОМЕР_1 , наданий оператором телекомунікацій ПрАТ «ВФ Україна», використовуючи додаток месенджер «Whatsapp» зателефонував раніше знайомому ОСОБА_16 та домовився з ним про зустріч у м. Одеса, з метою надання останньому вказівок щодо виконання його ролі у злочинному плані, а саме на висловлення ОСОБА_13 погрози щодо розголошення відомостей, які останній, на думку ОСОБА_6 , бажає зберегти в таємниці та погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, для подальшого вимагання від ОСОБА_13 грошових коштів.

У свою чергу, ОСОБА_16 розуміючи, що ОСОБА_6 вчиняються протиправні дії, звернувся до правоохоронних органів із відповідною заявою та в подальшому діяв під їх контролем шляхом залучення до виконання спеціального задавання з розкриття злочинної діяльності організованої групи Надалі ОСОБА_16 виконуючи спеціальне завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи, погодився на реалізацію злочинного плану розробленого ОСОБА_6 та діяв згідно вказівок останнього.

26.05.2020 року приблизно о 22 год. 00 хв. ОСОБА_16 , на виконання раніше наданих йому вказівок ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Одеса, на розі проспекту Олександрівський та вулиці Єврейській, у кіоску з продажу кави, отримав від працівника зазначеного кіоску грошові кошти, у розмірі 1500 гривень, які до цього залишив ОСОБА_6 для передачі ОСОБА_16 , для здійснення останнім поїздки до м. Києва, з метою висловлення ОСОБА_13 погрози щодо розголошення відомостей, які останній, на думку ОСОБА_6 , бажає зберегти в таємниці, та погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, для подальшого вимагання грошових коштів.

Продовжуючи діяти на виконання раніше розроблених та наданих вказівок ОСОБА_6 , ОСОБА_16 27.05.2020 року прибув до м. Києва, а саме до приміщення Національного академічного театру опери та балету України їм. Т.Г. Шевченка, що за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 50, де останній зустрівся із ОСОБА_15 .

В цей час, перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_15 , конспіруючи та прикриваючи своє обличчя медичною маскою, будучі обізнаним у розпорядку дня ОСОБА_13 , способу його життя, надав ОСОБА_16 чіткі вказівки щодо погроз та здійснення морального тиску на ОСОБА_13 , з метою подальшого вимагання грошових коштів, а саме щодо необхідності пред`явлення ОСОБА_13 папки з палітуркою жовтого кольору у середині якої знаходились фотокартки колишнього народного депутата України ОСОБА_18 та народного депутата України ОСОБА_17 , а також висловлення Голови Верховної Ради України, у зв`язку із смертю народного депутата України ОСОБА_18 .

Також в ході спілкування, ОСОБА_15 , вказав ОСОБА_16 , що останній повинен повідомити ОСОБА_13 про наявність аудіо запису, на якому міститься його - ОСОБА_13 розмова щодо володіння інформацією про обставини смерті колишнього народного депутата України ОСОБА_18 .

При цьому, на виконання вказівок наданих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 повинен був висловити погрозу та довести до відома потерпілого ОСОБА_13 , що у разі не виконання їх вимоги про передачу коштів зазначену інформацію, якою володіли спільники буде розголошено та висвітлено у засобах масової інформації, що крім іншого, створить загрози та негативно вплине на його підприємницьку діяльність.

У подальшому, згідно наданих ОСОБА_15 вказівок ОСОБА_16 , після оголошення ним, ОСОБА_16 вищевказаної інформації ОСОБА_13 , до останнього повинен підійти невстановлена на даний час особа та висловити вимогу щодо надання грошових коштів у сумі 250 000 доларів США (згідно з курсом НБУ станом на травень 2020 року, становить 6 702 500 грн.) та у подальшому їх отримати.

Після проведеного інструктажу ОСОБА_15 , з метою підтвердження своїх намірів, щодо наявності відповідного аудіо запису, передав ОСОБА_16 папку з палітуркою жовтого кольору, у середині якої знаходились фотокартки ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , а також друкований текст на аркушах паперу формату А-4 на якому вказані висловлення Голови Верховної Ради України у зв`язку із смертю народного депутата України ОСОБА_18 .

Надалі у той же день ОСОБА_16 дотримуючись розробленого ОСОБА_6 плану та отриманих вказівок від ОСОБА_15 , з мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_2 , який йому надав ОСОБА_6 , зателефонував ОСОБА_13 на його мобільний телефон з абонентським номером НОМЕР_3 та представившись співробітником Служби безпеки України, запропонував потерпілому зустрітись під вигаданим приводом, на вул. Володимирський, біля адміністративної будівлі Служби безпеки України, тим самим ввівши в оману останнього з метою досягнення починного умислу.

У подальшому, 27.05.2020 року приблизно о 13 год. 40 хв. ОСОБА_16 прибув до «Золотоворітського скверу», що за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 40, з метою виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи, діючи під контролем правоохоронних органів, а саме з метою висловлення погрози щодо розголошення відомостей, які ОСОБА_13 , на думку ОСОБА_6 , бажає зберегти в таємниці та погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, для подальшого вимагання грошових коштів.

Того ж дня, приблизно о 13 год. 45 хв. перебуваючи у «Золотоворітському сквері», що за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 40, ОСОБА_16 , виконуючи свою роль у розробленому злочинному плані ОСОБА_6 , виконуючи спеціальне завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи, пред`явив ОСОБА_13 раніше отриману папку з палітуркою жовтого кольору у середині якої знаходились фотокартки ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , а також друкований текст на аркушах паперу формату А-4 на якому вказані висловлення Голови Верховної Ради України у зв`язку із смертю народного депутата України ОСОБА_18 .

Під час пред`явлення ОСОБА_13 папки з палітуркою жовтого кольору у середині якої знаходились фотокартки ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , ОСОБА_16 оголосив частину погроз щодо розголошення відомостей, які ОСОБА_13 , на думку ОСОБА_6 , бажає зберегти в таємниці, а потерпілий в свою чергу сприйняв вказану розмову як погрозу насильством над ним особисто та його близькими родичами.

В цей час, невстановлена на даний час особа, залучена ОСОБА_6 до вимагання грошових коштів у ОСОБА_13 , знаходилась неподалік від «Золотоворітського скверу», що за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 40, та спостерігала за діями ОСОБА_16 і оточуючою обстановкою, з метою попередження спільників про можливе викриття їх злочинних дій та з метою висунення після завершення розмови ОСОБА_16 з ОСОБА_13 останньому вимоги щодо надання грошових коштів та умов їх передачі.

Після цього, ОСОБА_16 виконавши свою частину злочинного плану ОСОБА_6 , відійшов від місця зустрічі, а ОСОБА_13 підійшов до дружини, яка чекала його неподалік.

В цей час, невстановлена на даний час особа, залучена ОСОБА_6 до вимагання грошових коштів у ОСОБА_13 , вирішивши, що ОСОБА_16 , виконуючи відведену йому роль у вчиненні злочину виконав всі свої дії згідно розробленого ОСОБА_6 плану, направився до ОСОБА_19 для висунення останньому вимоги про передачу грошових вчинення вищевказаних дій.

Підійшовши до ОСОБА_13 , невстановлена на даний час умисно, протиправно, виконуючи свою роль у розробленим ОСОБА_6 злочинному плані, керуючись спільним корисливим умислом, направленим на вимагання та отримання грошових коштів, розуміючи доведення до потерпілого раніше обумовленої погрози про можливість розголошення відомостей, які ОСОБА_13 , бажає зберегти в таємниці, висунула вимогу ОСОБА_13 , про передачу грошових коштів у 250 000 доларів США (згідно з курсом НБУ станом на травень 2020 року, стаж 6702 500 грн.), які йому необхідно передати через три години на цьому ж місці.
В подальшому, сприйнявши висловлені ОСОБА_16 погрозі реальні, ОСОБА_13 переживаючи та побоюючись за своє житі авггтя своїх близьких, вирішив сховатись, виїхавши з міста Києва та 01.06.2020 року. вернувся із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього неправомірні дії, а саме вимагання грошових коштів у сумі 250 000 доларів США до правоохоронних органів.

02.07.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушенн передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Крім того, під час досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_6 , діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, перебуваючи у невстановленому слідством місці та у невстановлений час, придбав у невстановлених на даний час, осіб вогнепальну зброю, а саме: револьвер з номером на рамці - НОМЕР_4 та оформив на нього дозвіл у Заводському відділ поліції ГУ НП в Миколаївській області № 009156 від 12.06.2014 року.

Після чого ОСОБА_6 , діючи умисно, протиправно усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, зберігав вказану вогнепальну зброю без передбаченого законом дозволу за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , до 02.07.2020 року включно.

В ході проведення працівниками правоохоронних органів обшуку 02.07.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_20 (справа № 757/26505/20-к) від 25.06.2020 року за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , у ході якого виявлено та у подальшому вилучено, вогнепальну зброю - револьвер з номером на рамці - НОМЕР_4 , яку ОСОБА_6 придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу, чим припинено його протиправну діяльність.

Зазначений револьвер придатний до проведення пострілів. В револьвері саморобним способом з каналу ствола було висвердлено захисний елемент.

Конструкція каналу ствола та камори барабану даного револьвера дозволяють здійснювати постріли шумовим (холостим) револьверним патроном калібру 9мм (9w R knall) шумовим (холостим) пістолетним патроном калібру 9 мм Р.А.К. і снарядом діаметром 6,8 мм, що заряджається окремо від патрона.

17.08.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про нову підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

02.09.2020 року слідчий першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_11 за погодженням із прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини у сфері оборонно-промислового комплексу Спеціалізованої прокуратури у сфері нагляду за кримінальними провадженнями про військові злочини та у сфері оборонно-промислового комплексу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_12 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою строком на 30 днів, із визначення застави 2 400, що становить 5 083 200 грн. та визначити обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02.09.2020 року клопотання слідчого задоволено частково та продовжено ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 02.10.2020 року включно і визначено заставу 476 (чотириста сімдесят шість) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 000 552 (один мільйон двісті п`ятсот п`ятдесят дві тисячі) грн. 00 коп., із визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.
Слідчий суддя, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, на думку колегії суддів правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 та ч. 1 ст. 263 КК України.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя, всупереч доводам апеляційної скарги, дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).
Продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 не порушує його права на судовий розгляд упродовж розумного строку, оскільки відповідно до п.110 Рішення ЄСПЛ «Кудла проти Польщі», тривале тримання під вартою може бути виправдане у кожному окремому випадку за наявності конкретних ознак існуючої необхідності захисту інтересів суспільства, яка - незважаючи на презумпцію невинуватості - переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції.
Згідно повідомлення про підозру від 02.07.2020 року та 17.08.2020 року, дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 4 ст. 189 та ч. 1 ст. 263 КК України, при цьому наведено виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень у вчиненні яких останній підозрюється, тому доводи апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованості оголошеної останньому підозри не можуть бути прийняті до уваги.
Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про його наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, та конкретні обставини кримінального провадження.
Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що заявлені ризики не зменшилися та існують на теперішній час, всупереч доводам захисника.
Крім того, у провадженні необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій на які потрібно додатковий час, обґрунтованість та необхідність проведення яких, перевірена заступником Генерального прокурора ОСОБА_21 під час винесення постанови від 02.09.2020 року про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000488 від 26.05.2020 року до трьох місяців, тобто до 02.10.2020 року.

Дослідивши належним чином всі матеріали провадження, дані, які характеризують особу підозрюваного, зокрема, і ті, на які захисник посилається в апеляційній скарзі, інші передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України обставини, слідчий суддя навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Перевіряючи ухвалу слідчого судді в частині визначеного підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, колегія суддів виходить з наступного.
Як зазначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, має встановлюватися в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.
При визначенні розміру застави до уваги може братися розмір шкоди, що спричинив підозрюваний («Mangouras v. Spain» (GC) п.п. 81, 92, рішення 28.09.2010 року).
Враховуючи тяжкість покарання за вчинення кримінальних правопорушень у яких підозрюється ОСОБА_6 , дані про особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя на законних підставах, у відповідності до положень ч. 5 ст. 182 КПК України визначив ОСОБА_6 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 1 000 552 грн., з покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, у разі її внесення, який у даному кримінальному провадженні є відповідним і достатнім для забезпечення достатньої та належної поведінки ОСОБА_6 та виконанню останнім покладених на нього обов`язків, у зв`язку із чим доводи апеляційних скарг щодо визначення іншого розміру застави, колегія суддів не приймає до уваги.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла остаточного висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, слідчий суддя суду першої інстанції правомірно продовжив ОСОБА_6 запобіжний захід, а зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, з яких сторона захисту та обвинувачення просить скасувати ухвалу, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.
Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 вересня 2020 року, якою задоволено частково клопотання слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_11 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини у сфері оборонно-промислового комплексу Спеціалізованої прокуратури у сфері нагляду за кримінальними провадженнями про військові злочини та у сфері оборонно-промислового комплексу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_12 про продовження строку тримання під вартою та продовжено строк тримання під вартою до 02.10.2020 року включно і визначено заставу 476 (чотириста сімдесят шість) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 000 552 (один мільйон двісті п`ятсот п`ятдесят дві тисячі) грн. 00 коп., із визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 та прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальн6их провадженнях про злочини у сфері оборонно-промислового комплексу Спеціалізованої прокуратури у сфері нагляду за кримінальними провадженнями про військові злочини та у сфері оборонно-промислового комплексу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4