490/538/21 29.01.2021
н/п 1-кп/490/278/2021
Справа № 490/538/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000181 відомості проя ке 18.02.2021 внесено до ЄРДР, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Чапаєвка (с. Щасливе), Березанського району, Миколаївської області, громадянин України, національність українець, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 у військовому званні «матрос», на посаді навідника 1 гаубичного самохідно-артилерійського взводу 2 гаубичної самохідно-артилерійської батареї гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи, місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

З участю сторін кримінального провадження:
прокурора військової прокуратури Миколаївського гарнізону капітан юстиції ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:
13.02.2017 ОСОБА_3 укладено з Міністерством оборони України в особі т.в.о. командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (військова частина НОМЕР_3 ) контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу строком на 3 (три) роки.

Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (військова частина НОМЕР_3 ) № 32 ВІД 13.02.2017 ОСОБА_3 прийнято на військову службу за контрактом, зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення та призначено на посаду курсанта.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

Відтак, з 13.02.2017, тобто з дня зарахування ОСОБА_3 до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_2 (військова частина НОМЕР_3 ), останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу за контрактом та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку проходження військової служби за контрактом.

В подальшому, ОСОБА_3 переведений до іншого місця служби та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 130 від 08.06.2017 зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення та призначено на посаду навідника 1 гаубичного самохідно артилерійського взводу 2 гаубичної самохідно артилерійської батареї гаубичного самохідно артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це час період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Таким чином, з 17.03.2014 по теперішній час в Україні діє особливий період.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 №303/2014 (затверджений Законом України від 17.03.2014 №1126-У11 «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію»), на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Згідно п. п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби матросу ОСОБА_3 , достеменно було відомо, і до часу не з`явлення вчасно на службу, останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, матрос ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні умисного військового злочину проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин.

Таким чином, матрос ОСОБА_3 11.09.2017 о 08 год. 30 хв. будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи її на посаді навідника 1 гаубичного самохідно артилерійського взводу 2 гаубичної самохідно артилерійської батареї гаубичного самохідно артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану у порушення вимог ст. ст. 9, 11, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», не з`явився вчасно на військову службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 та проводить час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, приховуючи свою належність до Збройних сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який не з`явився вчасно до військової частини до 09 год. 00 хв. 22.01.2021, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

22.01.2021 о 9 год. 00 хв., матрос ОСОБА_3 добровільно та самостійно прибув до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві та заявив про себе як про військовослужбовця, припинивши ухилятись від військової служби.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення за викладених вище обставин, у вчиненому щиро кається.

Дослідивши обставини справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, і кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, за місцем військової служби та проживання характеризується посередньо. Як обставини справи, що пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України, оскільки саме таке покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Одночасно, зважаючи на наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, на особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України, із покладенням на нього обов`язків передбачених п. 2, ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає, запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків передбачених п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Копію вироку направити до уповноваженого органу з питань пробації за місцем постійного місця проживання ОСОБА_3 .

Суддя ОСОБА_1