Справа № 274/7787/20 Провадження № 1-кс/0274/1630/20
29.12.2020 м.Бердичів
в с т а н о в и в:
В обгрунтування клопотання вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що до Бердичівського ВП 19.11.2020 надійшов рапорт старшого дільничного інспектора поліції сектору превенції Бердичівського ВП ОСОБА_4 , про те, що на обслуговуваній ним адміністративній дільниці «Житомирський напрямок» в
с. Скаківка по вул. Остальського, 55-Б функціонує незаконна пилорама, а на території вказаного домогосподарства незаконно зберігається деревина невідомого походження, на яку відсутні необхідні документи, що дає підстави вважати таку деревину незаконно зрубаною.
У ході досудового розслідування допитані у якості свідків мешканці села Скаківка ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які показали, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території, що за адресою: АДРЕСА_1 займається обробкою різного роду лісопродукції, яку йому привозять невідомі особи на вантажних автомобілях та надає послуги по обробці деревини місцевим жителям.
Враховуючи вищевикладене, є достатні підстави вважати, що за адресою: АДРЕСА_1 зберігаються незаконно зрубані дерева, за що передбачена кримінальна відповідальність за ч.1 ст.246 КК України.
Тому, враховуючи обставини які склалися, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання майна здобутого в результаті вчинення кримінального правопорушення, виявлення знаряддя злочину, речей чи документів, що можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, було проведено обшук на території та господарських будівлях ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 .
В ході обшуку було виявлено та вилучено речі та предмети, на які слідчий просить накласти арешт.
Слідчий вказує, що вилучені предмети та речі можуть мати значення речових доказів та для встановлення всіх обставин кримінального провадження, з метою збереження речових доказів та проведення ряду експертиз у слідства виникла необхідність в накладенні арешту на вилучені предмети та речі.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
В обгрунтування клопотання слідчий послався на необхідність збереження речових доказів та проведення криміналістичних експертиз.
В той же час, частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Сукупний аналіз ст.ст. 98, 170, 171, 173 КПК України дає підстави слідчому судді вважати, що клопотання про арешт повинно містити відповідне обгрунтування з абсолютним дотриманням викладених правових норм.
В клопотанні слідчий вказує, що метою накладення арешту є, зокрема, забезпечення збереження речових доказів, при цьому матеріали клопотання не містять постанови слідчого про визнання речей та предметів, на які слідчий просить накласти арешт, речовими доказами в цьому кримінальному провадженні.
Також, всупереч ч. 2 ст. 171 КПК України в клопотанні про арешт майна не вказано документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. Таких доказів до клопотання не додано.
Крім того, в клопотанні не зазначено контактних даних власників (володільців) вилученого майна, що унеможливлює оперативний виклик останніх в судове засідання для розгляду такого.
Відповідно до частини третьої статті 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
З огляду на викладене, слідчий суддя повертає клопотання прокурору для усунення недоліків на підставі статті 172 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про повернення клопотання про арешт майна для усунення недоліків в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 132, 171, 172, 309 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в:
Встановити строк для усунення зазначених недоліків, що не перевищує 72 години з моменту отримання копії ухвали.
Після усунення недоліків сторона кримінального провадження не позбавлена права повторно звернутися із даним клопотанням до суду в загальному порядку.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1