ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/394/20 Справа № 704/477/20 Категорія: ст. 303 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддів за участю: при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4 ОСОБА_5
прокурора апелянтаОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 06 липня 2020 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 на дії слідчого ОСОБА_8 щодо неправомірної кваліфікації розслідуваного злочину у кримінальному провадженні № 0000229 від 08.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, -

в с т а н о в и л а :

03.07.2020 року до Звенигородського районного суду Черкаської області з Черкаського апеляційного суду надійшла скарга ОСОБА_7 в якій вона просила визнати незаконними дії слідчого ОСОБА_9 щодо неправильної кваліфікації розслідуваного злочину по кримінальному провадженню № 0000229, внесеного до ЄРДР від 08.06.2018 р. за ч. 1 ст. 125 КК України та неправильної перекваліфікації за ч. 1 ст. 122 ККУ, в той час як вищевказані діяння мають бути кваліфіковані за сукупністю статей, а саме за ч. 1 ст. 122 ККУ та ч. 1 ст. 125 ККУ,а також зобов`язати органи досудового розслідування перекваліфікувати діяння вчинене по відношенню до неї по кримінальному провадженню № 0000229, внесеного, до ЄРДР від 08.06.2018 р. сукупністю статей, а саме за ч. 1 ст. 122 ККУ та ч. 1 ст. 125 ККУ.

Ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 06 липня 2020 року, у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_7 на дії слідчого ОСОБА_8 щодо неправомірної кваліфікації розслідуваного злочину у кримінальному провадженні № 0000229 від 08.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 06 липня 2020 року, ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить:

1. Ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 06.07.2020 р. про відмову у відкритті провадження по справі за скаргою потерпілої ОСОБА_7 на дії слідчого ОСОБА_10 щодо завідомо неправильної кваліфікації розслідуваного злочин) у кримінальному провадженні № 0000229 від 08.06.2018 року скасувати.

2. Постановити нову ухвалу, якою визнати незаконними дії слідчого ОСОБА_10 щодо неправильної кваліфікації розслідуваного злочину по кримінальному провадженню № 0000229. внесеного до ЄРДР від 08.06.2018 р, за ч. 1 ст. 125 КК України та неправильної перекваліфікації за ч. 1 ст. 122 ККУ, в той чає як вищевказані діяння мають бути кваліфіковані за сукупністю статей, а саме за ч. 1 ст. 122 ККУ та ч. 1 ст. 125 ККУ. та зобов`язати органи досудового розслідування перекваліфікувати діяння вчинене по відношенню до мене по кримінальному провадженню № 0000229. внесеного до ЄРДР від 08.06.2018 р, за сукупністю статей, а саме за ч. 1 ст. 122 ККУ та ч. 1 ст. 125 ККУ.

Вказує, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки винесене з порушенням кримінального процесуального закону.

Додає, що слідчий суддя проігнорував усі вищезазначені факти, а тому дана ухвала слідчого судді є незаконною і такою що порушує права та законні інтереси, а отже підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді, доводи апелянта ОСОБА_7 , яка подала апеляційну скаргу та просила її задовольнити в повному обсязі з наведених в ній підстав, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, та перевіривши доводи апеляційної скарги і вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних обставин.

Згідно п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскарженні рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1.ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою копії.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9Л частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Таким чином, частиною 1 статті 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які може бути оскаржено під час досудового розслідування, а також вказано суб`єктів, які можуть звертатись із відповідними скаргами до слідчого судді.

Відповідно до ч.4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя вірно врахував всі обставини справи та дотримався вимог ст.ст. 303, 304 КПК України і дійшов вірного висновку про те, що апеляційна скарга скаржника не підлягає до задоволення.

Зі скарги вбачається, що скаржник звертається до суду і просить визнати незаконними дії слідчого ОСОБА_9 щодо неправильної кваліфікації розслідуваного злочину по кримінальному провадженню № 0000229, внесеного до ЄРДР від 08.06.2018 р. за ч. 1 ст. 125 КК України та неправильної перекваліфікації за ч. 1 ст. 122 КК України, в той час як вищевказані діяння мають бути кваліфіковані за сукупністю статей, а саме за ч. 1 ст. 122 КК України та ч. 1 ст. 125 КК України, а також зобов`язати органи досудового розслідування перекваліфікувати діяння вчинене по відношенню до неї по кримінальному провадженню № 0000229, внесеного до ЄРДР від 08.06.2018 сукупністю статей, а саме за ч. 1 ст. 122 ККУ та ч. 1 ст. 125 ККУ, що відповідно до ст. 303 КПК України оскарженню не підлягає.

За таких обставин, у скарзі заявник просить зобов`язати вчинити певні дії, що не входить до переліку, визначеного ч. 1 ст. 303 КПК України, тобто така бездіяльність та дії не оскаржуються при досудовому розслідуванні.

Така сама позиція викладена в узагальненні ВССУ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування де вказано, що скарги,які подаються у зв`язку з бездіяльністю, яка не є предметом оскарження відповідно до ст. 303 КПК, слід відмовляти у відкритті провадження за скаргами, зумовленими відмовою прокурора у задоволенні клопотання пре продовження досудового розслідування, щодо перекваліфікації кримінального правопорушення, стосовно якого здійснюється кримінальне провадження, щодо повернення цивільного позову у кримінальному провадженні, щодо невручення особі повідомлення про підозру, щодо відмови слідчим у закритті кримінального провадження.

Що стосується вимог скарги щодо визнання дій слідчого неправомірними, колегія суддів вважає, що вичерпний перелік рішень, які може прийняти слідчий суддя за результатами розгляду скарги визначається ч.2 ст. 307 КПК України, до якого не входить визначення дій або бездіяльності неправомірними.

Отже, із викладеного слідує, що у скарзі порушені питання, які не відносяться до компетенції слідчого судді, не входять до переліку дій, бездіяльності та рішень, які підлягають оскарженню слідчому судді та визначених ст. 303 КПК України.

За нормами ч.4 ст.304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи викладене вище та те, що бездіяльність про яку йде мова у скарзі не підлягає оскарженню в порядку ст.303 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя вірно прийшов до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 .

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому скасуванню не підлягає, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 06 липня 2020 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :