ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №639/5406/18 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/2002/20 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника адвоката ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 03 лютого 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Дніпропетровської області, Новомосковського району, с. Аннінка, громадянина РФ, інгуша, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-19.04.2003 р. за ч.1 ст.187 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився 28.12.2005р. за відбуттям строку покарання,
- 20.04.2007 р. за ч.2 ст.187 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 29.01.2014р. з Львівської ВК №48 за відбуттям строку покарання,-
визнано винним та засуджено за ч.2 ст.286 КК України - 8 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Згідно вироку, ОСОБА_9 визнаний винним у тому, що він 29.10.2016 р. о 16.00 год., керував технічно справним автомобілем ВАЗ 21063, р.н. НОМЕР_1 , при цьому перебував у стані алкогольного сп`яніння, чим грубо порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, згідно з яким заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Таким чином ОСОБА_9 , здійснюючи рух по вул. Єлізарова (нині вул. Холодногірська) у м. Харкові та наближаючись до перехрестя з вул. Полтавський шлях почав здійснювати маневр лівого повороту на вул. Полтавський шлях, при цьому порушив вимоги п.п.10.1, 12.1Правил дорожнього руху України.
Після цього водій ОСОБА_9 виїхав за межі проїжджої частини на тротуар, де скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_10 з подальшим зіткненням з перешкодою у вигляді електроопори громадського освітлення.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_10 від отриманих травм ІНФОРМАЦІЯ_2 померла у лікарні. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 338-Ат/16 від 15.12.2016 причиною смерті останньої стала важка тупа травма із забоєм внутрішніх органів, переломами кісток скелета, напруженою гематомою правого стегна, утворенням «кишені» та розтрощенням м`язів правого стегна, що ускладнилася декомпенсійним травматичним шоком.
Порушення п.п. 10.1, 12.1 Правил безпеки дорожнього руху України ОСОБА_9 згідно з висновком комплексної судової експертизи №1091/1092/122/16 від 10.03.2017 знаходиться в причинному зв`язку з подією та наслідками та виразилося в тому, що він, керуючи автомобілем ВАЗ 21063, під час зміни напрямку руху, не переконався у безпечності маневру, не вибрав безпечну швидкість, втратив контроль над керуванням автомобілем, після чого з`їхав з проїжджої частини на тротуар, де скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_10 з послідуючим наїздом на перешкоду, що спричинило вищевказані наслідки.
В апеляційній скарзі з доповненнями обвинувачений просить оскаржуваний вирок щодо нього скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції. В обґрунтування зазначив, що він не скоював ДТП, справа щодо нього сфабрикована. В суді першої інстанції необґрунтовано було відмовлено в задоволенні його клопотань про відвід судді Васильєвій, оскільки вона вела судовий процес з обвинувальним уклоном. Не допитано всіх свідків, не викликано для допиту співробітників ДПС та експерта, не переглянуто відеозйомка з місця ДТП.

В апеляційній скарзі захисник просить оскаржуваний вирок стосовно ОСОБА_9 скасувати та закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. В обґрунтування посилається на те, що суд викладаючи формулювання обвинувачення, визнаного доведеним та стверджуючи в ньому про порушення обвинуваченим ПДР, не навів у вироку жодного обґрунтованого доказу, який би прямо підтвердив цей факт, не надав належної правової оцінки доводам обвинуваченого та захисника.

Водночас захисник подав клопотання з проханням закрити кримінальне провадження у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника - адвоката ОСОБА_11 , який просив закрити кримінальне провадження у зв`язку зі смертю обвинуваченого, думку прокурора, який також вважав за необхідне закрити кримінальне провадження у зв`язку зі смертю, потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступного.

Статтею 370 КПК України передбачено, що вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Ретельно дослідивши й зіставивши зібрані у кримінальному провадженні докази, давши їм оцінку з точки зору належності, допустимості і достовірності, суд першої інстанції обґрунтовано вирішив, що вони в їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для ухвалення обвинувального вироку стосовно ОСОБА_9 , з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Апеляційні доводи обвинуваченого та захисника щодо недоведеності винуватості ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, викладені в апеляційній скарзі, були предметом розгляду у суді першої інстанції та перевірені у судовому засіданні апеляційного суду, який визнає їх такими, що не відповідають зібраним у кримінальному провадженні доказам.
Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 10-12/1616-с/20 від 20 серпня 2020 року ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.6 а.с.29-30).

Також на адресу апеляційного суду надійшло свідоцтво про смерть ОСОБА_12 , 1967 р.н. серія НОМЕР_2 (т.6 а.с.38)

Підстави для продовження провадження відсутні.

Положення ст.417 КПК України передбачають, що суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок і закриває провадження.

З огляду на викладене, оскаржуваний вирок підлягає скасуванню, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 закриттю внаслідок смерті обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись п.5 ч.1 ст.284, ст.ст.392, 404, 405, п.5 ч.1 ст.407, 409, 417, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 03 лютого 2020 рокуу відношенні ОСОБА_9 скасувати, а кримінальне провадження відносно нього закрити на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: