УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000272 від 15.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
В ході досудового слідства встановлено, що в період часу з 28.11.2018 по 01.07.2019 громадянин ОСОБА_5 здійснював трудову діяльність на держаному підприємстві «Одеський завод будівельних матеріалів» Міністерства оборони України на посаді тимчасово виконуючого обов`язки, а згодом директора держаного підприємства «Одеський завод будівельних матеріалів» Міністерства оборони України.
09.12.2019 ОСОБА_5 приймав участь у конкурсі на зайняття вакантної посади начальника Головного управління майна та ресурсів Міністерства оборони України, за результатами якого зайняв друге місце, однак у передбачений строк не був призначений на посаду.
В той же час, невстановлені в ході досудового слідства посадові особи Міністерства оборони України, вступивши у злочинну змову з ОСОБА_6 розробили план дій, з метою особистого збагачення, відвівши для ОСОБА_6 роль пособника, яка сприятиме вчиненню ними злочину шляхом одержання від громадянина ОСОБА_5 грошових коштів у вигляді неправомірної вигоди, за вчинення ними в інтересах останнього дій з використанням наданої їм влади та службового становища, а саме: за працевлаштування ОСОБА_5 на посаду начальника управління державної власності в Головному управлінні майна та ресурсів Міністерства оборони України
Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами нормативно-правових актів на підставі яких проходив конкурсний відбір на вищезазначену посаду ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення стала на шлях злочинної діяльності та умисно вчинила корисливий корупційний злочин, а саме виступила як пособник в проханні та одержанні неправомірної вигоди, за вчинення дій, з використанням невстановленої посадової особи Міністерства оборони України свого службового становища та влади, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, за наступних обставин.
Так, протягом 2018-2019 років ОСОБА_5 обіймав посаду директора держаного підприємства «Одеський завод будівельних матеріалів» Міністерства оборони України.
Реалізуючи свої законні права, громадянин ОСОБА_5 , у грудні 2019 року вирішив прийняти участь у конкурсі на посаду начальника Головного управління майна та ресурсів Міністерства оборони України. За не встановлених слідством обставин, про вказане дізналась ОСОБА_6 , яка постійно проживає у м. Києві та підтримує зв`язки з службовими особами Міністерства оборони України та ініціювала зустріч з ОСОБА_5 .
Так, 03.09.2020 о 09 годині 18 хвилин громадянка ОСОБА_6 з метою реалізації спільного з службовими особами Міністерства оборони України злочинного плану, за допомогою засобів телефонного зав`язку, зателефонувала ОСОБА_5 та повідомила, що в неї перебуває резюме останнього, у зв`язку з чим виникла необхідність у особистій зустрічі та подальшому спілкуванні з приводу працевлаштування останнього, на що останній погодився.
Того ж дня, 03.09.2020 приблизно об 20 год. 00 хв. ОСОБА_6 в приміщенні готелю «Чорноморська перлина», в селі Крижановка, Лиманського району Одеської області запевнила ОСОБА_5 про те, що є вона співпрацюєз керівництвом Міністерша оборони України, які уповноважені приймати рішення про призначення останнього на керівну посаду в Головне управління майна та ресурсів Міністерства оборони України.
30.10.2020 приблизно о 11 годині 00 хвилин, діючи з єдиним злочинним наміром незаконного збагачення спільно за попередньою змовою групою осіб з невстановленими посадовими особами Міністерства оборони України, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , в реалізацію злочинного плану та відповідно до відведеної ролі пособника, поєднуючи свої дії з вимаганням, в ході особистої зустрічі з громадянином ОСОБА_5 , висловила останньому прохання надати для посадових осіб Міністерства оборони України від імені яких вона виступає за вчинення в інтересах ОСОБА_5 , як того хто надає неправомірну вигоду у виді грошових коштів у сумі 10000 (десять тисяч) доларів США (що відповідно до даних НБУ станом на 30.10.2020 складало 284 300 тисяч гривень), дій з використанням наданої посадовим особам Міністерства оборони України влади та службового становища, а саме за призначення на керівну посаду одного з відділів Головного управління майна та ресурсів Міністерства оборони України, а у разі відмови погрожуючи негативними насідками у вигляді відмови розгляду ОСОБА_5 як кандидата на призначення на керівну посаду в Головному управлінні майна та ресурсів Міністерства оборони України.
05.11.2020 приблизно об 15 годині 15 хвилин ОСОБА_6 , в реалізацію злочинного плану та відповідно до відведеної ролі пособника, діючи з єдиним злочинним наміром незаконного збагачення спільно за попередньою змовою групою осіб з невстановленими посадовими особами Міністерства оборони України поєднуючи свої дії з вимаганням, перебуваючи в салоні автомобіля. «Renault» марки «Grand Scenic» транзитний номер реєстрації « НОМЕР_1 » громадянина ОСОБА_5 за адресою м. Одеса, вулиця Розумовська 31а, біля магазину «Флагман» передав особисто одержала першу частину неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 5000 доларів США (що відповідно до офіційних даних НБУ станом на 05.11.2020 становило 142 500 грн.)для посадових осіб Міністерства оборони України, за призначення ОСОБА_5 на посаду начальника управління державної власності Головного управління майна та ресурсів Міністерства оборони України, з погрозою у разі відмови негативними насідками у вигляді відмови розгляду ОСОБА_5 як кандидата на призначення на посаду начальника управління державної власності в Головному управлінні майна та ресурсів Міністерства оборони України. Після цього ОСОБА_6 була затримана працівниками правоохоронних органів в порядку ст. 208 КПК України, а її злочинну діяльність припинено.
05.11.2020 у період часу з 16 годин 19 хвилин до 17 годин 40 хвилини старшим слідчим СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 проведено невідкладний обшук автомобіля марки «Volkswagen Passat» державний номерний знак НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 .
В ході обшуку автомобіля виявлено та вилучено; амбулаторну картку № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витяг з протоколу від 27.03.2020 №08 ПЖ-2020 засідання комісії з перевірки знань з питань пожежної безпеки Київської асоціації спеціалістів з охорони праці та безпеки життєдіяльності населення ТОВ «Науково-виробнича компанія «Профцентр», витяг з протоколу №172-2020 засідання комісії з перевірки знань з питань охорони праці ТОВ №НВК «Вектор», копію диплома бакалавра від 30.06.2009 виданого на ім`я ОСОБА_6 , копію диплома спеціаліста від 30.06.2000 виданого на ім`я ОСОБА_6 , копію диплома №102 від 07.08.1998 виданого на ім`я ОСОБА_6 , довідку Київської асоціації спеціалістів охорони праці та безпечної життєдіяльності населення ТОВ Науково-виробнича компанія «Профцентр» №16 від 10.02.2020.
06.11.2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.
Сторона обвинувачення звертається з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що є достатні підстави вважати, що вилучене майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, є речовими доказом, тому з метою проведення об`єктивного і неупередженого досудового розслідування, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно.
2. Позиції учасників з приводу порядку розгляду даного клопотання.
Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання без її участі. Відповідно до заяви, слідчий клопотання підтримала та просила задовольнити. Власник майна про дату та час розгляду клопотання був повідомлена.

3. Висновки слідчого судді.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
3.1. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
3.2. Правова підстава та мета арешту майна.
06.11.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України - пособництво в проханні надати та одержанні службовою особою неправомірної вигоди для неї за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб та поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
Відповідно до долученого до матеріалів клопотання протоколу обшуку від 05.11.2020 року, слідчим було проведено обшук автомобіля марки «VolkswagenPassat» державний номерний знак НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , в ході проведення якого були вилучені речі та документи, перелік яких міститься в клопотанні про арешт майна.
Слідчим суддею встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені документи можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема, вилучені в автомобілі документи містять характеризуючи дані підозрюваної ОСОБА_6 ..
Як вбачається з постанови про визнання речовим доказом та долучення до матеріалів досудового розслідування від 06.11.2020 року, вилучені документи визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження №0000272 від 15.09.2020 року.
У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, та з метою проведення необхідних слідчих дій з вказаним майном.
3.3. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучені документи можуть бути використані в якості речових доказів в рамках даного кримінального провадження.
При цьому, оскільки такі документи можуть містити відповідну доказову інформацію в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик їх можливого знищення та зміни, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на зазначені у клопотанні речі та документи.
3.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
3.5. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000272 від 15.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено 05.11.2020 в ході проведення обшуку автомобіля марки «Volkswagen Passat» державний номерний знак НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , а саме: амбулаторну картку № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витяг з протоколу від 27.03.2020 №08 ПЖ-2020 засідання комісії з перевірки знань з питань пожежної безпеки Київської асоціації спеціалістів з охорони праці та безпеки життєдіяльності населення ТОВ «Науково-виробнича компанія «Профцентр», витяг з протоколу №172-2020 засідання комісії з перевірки знань з питань охорони праці ТОВ №НВК «Вектор», копію диплома бакалавра від 30.06.2009 виданого на ім`я ОСОБА_6 , копію диплома спеціаліста від 30.06.2000 виданого на ім`я ОСОБА_6 , копію диплома №102 від 07.08.1998 виданого на ім`я ОСОБА_6 , довідку Київської асоціації спеціалістів охорони праці та безпечної життєдіяльності населення ТОВ «Науково-виробнича компанія «Профцентр» №16 від 10.02.2020.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1