Справа №345/926/20
Провадження № 1-кп/345/215/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2020 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000024, про обвинувачення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, офіційно ніде не працюючого, офіційно не одруженого, без утриманців, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_2
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
законного представника потерпілого ОСОБА_7

в с т а н о в и в:
ОСОБА_2 заподіяв умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 .

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

ОСОБА_2 06.01.2020 року близько 15:30 год., перебував в АДРЕСА_2 , де вступив у словесний конфлікт з групою невідомих йому осіб, в тому числі з неповнолітнім ОСОБА_6 , з приводу вчинення ними, на його думку, протиправних дій на дитячому ігровому майданчику.

В ході даного конфлікту ОСОБА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, наніс удар кулаком правої руки неповнолітньому ОСОБА_6 , в ділянку голови, від чого потерпілий впав на землю.

Вказаними умисними діями ОСОБА_2 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, рани, синця і садна в ділянці обличчя та крововиливом під кон`юнктиву лівого очного яблука, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, як таких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Законним представником потерпілого ОСОБА_7 в інтересах потерпілого ОСОБА_6 заявлено цивільний позов, в якому вона просить стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого 3076,26 грн. матеріальної шкоди та 10000,00 грн. моральної шкоди. Зазначає, що матеріальна шкода полягає у знищенні верхнього одягу, а саме курточки, вартість якої становить 2300,00 грн. Також, у відповідності до призначень лікаря купувалися ліки для лікування ОСОБА_6 , сумарна вартість яких згідно з фіскальними чеками аптеки становить 776,14 грн. Отже, сумарна матеріальна шкода становить 3076,26 грн.
Також, потерпілому завдано моральну шкоду, яка полягає в порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя. У потерпілого постійні головні болі, головокружіння, нудота та всі інші наслідки закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку. На даний час потерпілий фізично неспроможний запам`ятовувати навчальний матеріал, не може працювати з комп`ютером та навіть користуватися мобільним телефоном через посилення від цього головної болі. Потерпілий погано спить ночами, втратив віру у справедливість, змушений докладати величезні зусилля для відновлення нормальних життєвих відносин. Потерпілий просить врахувати, що внаслідок травми він не міг прийняти участь у чемпіонаті України з плавання. Враховуючи всі вище перелічені фактори, потерпілий оцінює моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн.
Обвинувачений ОСОБА_2 вину у вчиненні правопорушення не визнав і пояснив що 06.01.2020 р. між 16 і 17 годинами він перебував в кімнаті квартири, де проживає. До нього підійшла його співмешканка і сказала, щоб він зробив зауваження хлопцям, які ламають дитячий майданчик. Він вийшов на балкон і тричі зробив хлопцям зауваження. У відповідь хлопці некультурно огризались. Він одягнувся і пішов на вулицю, щоб ще раз зробити зауваження. Став біля дороги. В цей час один хлопець розхитував іграшкового коня, а інший високий стягнув клейонку з пісочниці. Він знову зробив хлопцям зауваження. Найвищий з хлопців почав нецензурно висловлюватись і наближатись до нього та в цей час знімати рукавиці з рук. Підійшовши до нього, цей хлопець вдарив його ногою в живіт. Від удару він нагнувся і вхопив цього хлопця за куртку. Далі, потягнувши за куртку, повалив цього хлопця на асфальт. Ці дії вчинив з метою захисту. Удару потерпілому він не наносив. Коли хлопець встав, то він побачив, що в цього хлопця є розсічення на обличчі. Хлопець продовжував йому погрожувати. Зауваження хлопцям ще робила сусідка. Через деякий час у двір будинку прийшли люди, які стукали у вікно його квартири, але він вийшов, коли вже приїхала поліція. В подальшому він написав заяву в правоохоронні органи про вчинення хуліганських дій, але за медичною допомогою з приводу отриманих тілесних ушкоджень не звертався.

У зв`язку з тим, що він не визнає вини у вчиненні кримінального правопорушення, то відповідно і не визнає цивільного позову заявленого до нього законним представником потерпілого.
Невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні правопорушення, яке йому інкримінується, суд розцінює як намагання уникнути передбаченої законом відповідальності за вчинене протиправне діяння. Адже вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого правопорушення доводиться показами потерпілого, законного представника потерпілого, свідків.

Так неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що на святвечір цього року вирішив погуляти з другом ОСОБА_8 . Вони обоє прийшли на задній двір будинку АДРЕСА_2 і зателефонували другу ОСОБА_9 . Оскільки, на дворі було холодно, то вони сіли в дитячому будиночку і чекали. За 10 хвилин прийшов ОСОБА_10 . Далі він помітив, що в будиночку вибиті дошки і вирішив поправити їх. Поставив на місце дві дошки, а одну поламану залишив як була. В будиночку вони нічого не вживали, сиділи тихо. Він не чув, щоб їм хтось робив зауваження. Далі всі вони пішли в сторону дороги. Почув як хтось кричить «чого ламаєш будиночок?!». Він розвернувся і встиг сказати, що не ламає, та в цей час його шарпнули за кишеню куртки, при цьому порвавши її, і одразу вдарили кулаком в ліву брову. В очах потемніло і він впав. Прикрився руками і ногами від удару ногою. В цей час кричав, що він неповнолітній і, що будиночок не ламав. Після цього обвинувачений пішов додому. На снігу і на куртці була кров. Далі надіслав СМС-повідомлення брату, щоб той йому перетелефонував. Брат зателефонував йому і дав трубку мамі. Мамі він розказав, що його побили. Мама з братом прибігли на місце події. Ще перед цим виходила якась жінка і дала йому вату зі спиртом, щоб промити рану. Друзі, які весь час були поряд, вказали, з якого під`їзду виходив той чоловік, що бив. Брат бачив чоловіка у вікні і спитав, за що той вдарив малого. На що той чоловік пригрозив, що ще і брата вдарить. Мама зателефонувала в поліцію. Оскільки, довго не приїжджала карета швидкої допомоги, то в лікарню його відвезли поліцейські. В нього виявили розсічення брови, гематому, синці, подряпини і струс мозку. Через ці тілесні ушкодження він не зміг взяти участь в чемпіонаті з плавання.

Неповнолітній свідок ОСОБА_11 , який був допитаний в присутності своєї матері ОСОБА_12 , в судовому засіданні розповів, що 06.01.2020 р. близько 14 год. 00 хв. він разом зі своїм другом ОСОБА_13 чекали друга ОСОБА_14 на дитячому майданчику біля будинку АДРЕСА_2 . Сиділи в дитячому будиночку, бо на вулиці було холодно і лежав сніг. Жодних напоїв та їжі не вживали, сигарет не курили. Не шуміли, а в основному переглядали смартфони. ОСОБА_15 побачив неприбиту дошку в дитячому будиночку і вирішив поставити її на місце. З вікна будинку на першому поверсі один невідомий дядько кричав, що ви робите і що він зараз вийде. Свідок впізнає, що це був обвинувачений. За декілька хвилин підійшов їхній друг ОСОБА_10 , а за 5 хв. вийшов той дядько, що кричав з вікна. Останній спитав ОСОБА_15 , що той робив, а ОСОБА_15 відповів, що нічого такого не робив. Далі обвинувачений шарпнув ОСОБА_15 за куртку, через що і розірвав праву кишеню куртки. Потім вдарив ОСОБА_15 в ліве око правою рукою і розсік йому брову. Через це ОСОБА_15 впав на землю. Обвинувачений ще хотів нанести удар ногою, але потерпілий ухилився. Далі обвинувачений спокійно пішов додому. З будинку виходила якась дівчина, яка дала ОСОБА_15 салфетки і перекис водню, щоб обробити рану. За декілька хвилин ОСОБА_15 зателефонував братові і мамі. Незабаром на місце прийшла мама ОСОБА_15 і його брат. А потім приїхали і поліцейські. Конфлікт відбувався на дитячому майданчику. На момент нанесення удару свідок стояв позаду потерпілого, ОСОБА_16 також стояв позаду потерпілого.

Неповнолітній свідок ОСОБА_16 , який був допитаний в присутності свого батька ОСОБА_17 у судовому засіданні розповів, що в січні місяці цього року, ймовірно це було 6 січня, близько 16 год. 00 хв. друзі ОСОБА_18 і ОСОБА_19 чекали на нього біля будинку по АДРЕСА_2 . Коли він прийшов до них, то всі разом сиділи на лавочках в дитячій будці. Міша побачив, що стирчить дошка і хотів поставити її на місце. В цей час їм кричали, що мовляв, що ви там ламаєте, але хлопці не звернули на це увагу. Далі з 4-го під`їзду вийшов мужчина і підійшов до ОСОБА_15 , бо останній був попереду них. Мужчина шарпнув ОСОБА_15 за праву кишеню куртки, штовхнув і наніс удар кулаком руки в ліву брову. Від цього ОСОБА_20 впав і захищався. Далі той мужчина пішов назад в під`їзд. Незабаром з того ж під`їзду якась жінка винесла перекис водню і обробила рану ОСОБА_21 . ОСОБА_20 надіслав повідомлення брату, а далі по телефону сказав матері, щоб вона прийшла. Незабаром на місце події прийшли мама і брат ОСОБА_22 . Вони вказали їм на вікно, з якого їм перед цим кричали, і мама та брат ОСОБА_21 підійшли до того вікна. Той чоловік, що вдарив ОСОБА_15 , пригрозив і їм. Далі за викликом матері ОСОБА_15 приїхала поліція. Свідок бачив, що куртка ОСОБА_15 після цього була пошкоджена.

Вище описані покази потерпілого, та двох безпосередніх очевидців конфлікту, які є несуперечливим та взаємодоповнюючими, спростовують твердження обвинуваченого щодо того, що він не наносив удар потерпілому. Також ці покази спростовують твердження обвинуваченого проте, що потерпілий копнув його. Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_16 не є родичами будь-кого зі сторін кримінального провадження і в суду відсутні підстави сумніватись в їхній достовірності. Показами потерпілого і свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_16 , які були на близькій відстані від потерпілого і обвинуваченого, однозначно підтверджується факт нанесення обвинуваченим удару потерпілому в голову.

Обставини щодо часу і місця події, а також наслідків, які настали від нанесення обвинуваченим удару потерпілому додатково підтверджуються показами законного представника потерпілого та свідка ОСОБА_23 , які хоч не буди безпосередніми очевидцями конфлікту, але прибули на місце події безпосередньо після отримання тілесних ушкоджень потерпілим.

Так, будучи допитаною в судовому засіданні законний представник потерпілого ОСОБА_7 повідомила наступне. Вона готувала вечерю і в цей час старший син дав їй мобільний телефон. По телефону молодший син повідомив, що невідомий чоловік вдарив його. Вона разом з старшим сином ОСОБА_24 швидко прибігли на місце події, оскільки це неподалік їхнього будинку. В сина ОСОБА_15 була розбита брова і текла кров. Друзі сина ОСОБА_25 і ОСОБА_26 вказали на вікно першого поверху. Син ОСОБА_24 спитав невідомого мужчину, який виглядав з вікна, за що той побив молодшого брата. На що той пригрозив, що вийде і вдарить його. Вона викликала поліцію. Працівники поліції відвезли їх в лікарню, де їх оглянув лікар ОСОБА_27 і відправив додому. Оскільки, сина боліла голова і його нудило, то наступного дня вони звернулися в дитячу лікарню, де сину виставили діагноз струс головного мозку. Далі лікування син проходив дома. Після побиття в сина була порвана нова куртка, яка не придатна для подальшого використання. До цього часу сина турбує око і він не може нормально вчитись. Цивільний позов підтримала в повному обсязі та просить суд його задоволити.

Свідок ОСОБА_23 , який є братом потерпілого, повідомив суду, що безпосереднім очевидцем події він не був. 06.01.2020 р. десь перед 6-ю годиною вечора брат по телефону схвильованим голосом попросив дати трубку мамі. На телефоні був увімкнений гучномовець і він почув як брат повідомив, що вийшов якийсь чоловік і вдарив його в брову, через що тече кров. Оскільки, це було неподалік їхнього місця проживання, то він разом з мамою незабаром прибули на місце події біля будинку АДРЕСА_2 . Там побачили, як якась дівчина промиває рану братові ОСОБА_15 . З братом були ще його друзі. Хлопці вказали на під`їзд, з якого виходив чоловік, який побив брата. Свідок підійшов до вікна і просив того чоловіка вийти на вулицю. У відповідь йому пригрозили, що можуть ще і його вдарити. Мама викликала поліцію. Далі братові надавали медичну допомогу в лікарні. Він не розпитував брата, за що його вдарили. Охарактеризував свого брата як чемного і не схильного до хуліганства.

Також вина обвинуваченого доводиться наступними письмовими доказами:
-рапортом старшого інспектора-чергового ОСОБА_28 № 185 від 06.01.2020 року про те, що 06.01.2020 року о 15.57 год. до чергової частини надійшло повідомлення ОСОБА_7 щодо нанесення невідомою особою тілесних ушкоджень її неповнолітньому синові (а.с. 75). Цей доказ конкретизує час, коли був конфлікт, і нівелює незначні розбіжності в показах свідків, обвинуваченого та потерпілого щодо періоду часу, коли мав місце конфлікт. Тобто з цього доказу слід дійти висновку, що конфлікт мав місце 06.01.2020 р. до 15 год. 57 хв.;
-заявою ОСОБА_6 від 06.01.2020 року, адресованою начальнику Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, з проханням притягнення до кримінальної відповідальності невідомої особи, яка 06.01.2020 року близько 15.55 год. нанесла йому тілесні ушкоджень (а.с. 76);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.02.2020 року з додатком до нього, згідно з якими свідок ОСОБА_16 впізнав на фото № 1 особу, яка нанесла потерпілому тілесні ушкодження. На фото № 1 зображено обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 77-79);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.02.2020 року з додатком до нього, згідно з якими свідок ОСОБА_11 впізнав на фото № 2 особу, яка нанесла потерпілому тілесні ушкодження. На фото № 2 зображено обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 80-82);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.02.2020 року з додатком до нього, згідно з якими потерпілий ОСОБА_6 впізнав на фото № 4 особу, яка нанесла йому тілесні ушкодження. На фото № 4 зображено обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 83-85);
-догоспітальним протоколом № 129, довідкою № 38 про надання медичної допомоги лікарями Калуської ЦРЛ, оглядом нейрохірурга від 08.01.2020, які підтверджують наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 (а.с. 88-90);
-висновком експерта № 16 від 15.02.2020 року, згідно з яким у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку, синцем і садном в ділянці обличчя та крововиливом під кон`юктиву лівого очного яблука; рана в ділянці лівої брови, які можуть відповідати терміну вказаному у постанові. Закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку, синцем і садном в ділянці обличчя та крововиливом під кон`юктиву лівого очного яблука утворилися від дії тупих твердих предметів, могла утворитися як при нанесенні ударів тупими твердими предметами у вищевказані ділянки, так і при ударах цими ділянками до таких, відносяться до легких тілесних ушкоджень, як таких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.с. 91-92);
-висновком експерта № 66/16-Д від 27.02.2020 року, згідно з яким у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку, раною, синцем і садном в ділянці обличчя та крововиливом під кон`юктиву лівого очного яблука; які можуть відповідати терміну вказаному у постанові. Закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку, раною, синцем і садном в ділянці обличчя та крововиливом під кон`юктиву лівого очного яблука утворилися від дії тупих твердих предметів, якими могли бути, як кулаки рук, так і інші тупі тверді предмети, могли утворитися, як при нанесенні ударів тупими твердими предметами у вищевказані ділянки, так і при ударах цими ділянками до таких, відносяться до легких тілесних ушкоджень, як таких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Враховуючи кількість та локалізацію тілесних ушкоджень, можна вважати, що потерпілому спричинено не менше 1-4 фізичних контактів тупими твердими предметами в ділянки голови (а.с. 93-94);
-протоколом огляду речей від 15.01.2020 року куртки чорного кольору фірми «D.Skins.CO», добровільно виданої потерпілим та його представником (а.с. 95), в куртці на момент огляду маються ушкодження, а саме розірвана права бокова кишеня (а.с.96-97).
Свідок ОСОБА_29 , яка перебуває з обвинуваченим у фактичних шлюбних відносинах, суду розповіла, що 06.01.2020 р. приблизно о 16 год. 30 хв. перебуваючи на кухні своєї квартири, яка на першому поверсі, побачила 3 хлопців в дитячому будиночку. Хлопці розхитували цей будиночок. Вона сказала ОСОБА_30 , щоб зробив хлопцям зауваження. ОСОБА_31 вийшов на балкон і робив хлопцям зауваження, але ті не реагували. Один хлопець огризався. Далі ОСОБА_31 пішов на двір, щоб там зробити зауваження. В цей час один хлопець розгойдував іграшкового коня, а інший найвищий хлопець стягнув клейонку з пісочниці. Цей найвищий хлопець почав нецензурно висловлюватись до ОСОБА_32 і наближатись до нього. При цьому він зняв рукавиці з рук. Підійшовши до ОСОБА_32 хлопець вдарив останнього ногою в область живота. ОСОБА_33 зігнувся і вхопив хлопця за куртку. Далі вже бачила, як потерпілий лежить на землі. ОСОБА_31 був обернений до неї задом. Свідок не бачила, щоб обвинувачений наносив удар потерпілому. Коли потерпілий встав, то свідок побачила, що в нього розсічена губа. Далі ОСОБА_33 пішов додому, а потерпілий далі висловлював нецензурні погрози. Все це вона бачила і чула, стоячи біля відчиненого вікна в себе на кухні. Бачила, як якась жінка виходила і надавала допомогу потерпілому. Незабаром якісь хлопці і жінка стукали в їхнє вікно. Далі приїхали полісмени.

Не зважаючи на те, що такі покази свідка ОСОБА_29 співпадають з поясненнями обвинуваченого, вони спростовуються вище описаними показами потерпілого та свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_16 , які однозначно вказали, що обвинувачений наніс удар потерпілому в голову. Свідки ОСОБА_11 і ОСОБА_16 перебували безпосередньо біля потерпілого та обвинуваченого, а свідок ОСОБА_29 спостерігала за конфліктом через вікно своєї квартири. Ця обставина викликає сумніви щодо того чи могла свідок ОСОБА_29 краще за свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_16 бачити як саме розвивались події під час конфлікту між обвинуваченим та потерпілим. Також покази цього свідка суперечать висновкам експертів, в яких зазначено, що в потерпілого була рана в ділянці лівої брови, а не рана на губі, як про це зазначила свідок.
Крім того, пояснення обвинуваченого та свідка ОСОБА_29 в тій частині, що потерпілий наніс обвинуваченому удар ногою в ділянку живота спростовуються наявною в матеріалах справи копією довідки № 78 про надання медичної допомоги лікарями Калуської ЦРЛ (а.с. 87). З даної довідки вбачається, що ОСОБА_2 звертався в Калуську ЦРЛ і скаржився, що 06.01.2020 року о 16.00 год. він отримав удар ногою в живіт. Водночас за результатами огляду, клінічних даних за тілесне ушкодження живота і пахової ділянки не виявлено.
Беручи до уваги ці суперечності, а такожзважаючи на те, що ОСОБА_29 перебуває у фактичних шлюбних відносинах з обвинуваченим, суд розцінює її покази як такі, які спрямовані на виправдання свого співмешканця.

Під час судового розгляду не встановлено обставин, які б свідчили про протиправні дії потерпілого, які б дозволяли обвинуваченому з метою самооборони застосовувати насильство по відношенню до неповнолітнього потерпілого.

Щодо свідка ОСОБА_34 , який зазначений в реєстрі матеріалів досудового розслідування, то прокурор відмовився від виклику і допиту його в судовому засіданні, мотивуючи це тим, що безпосереднім очевидцем події він не був, а допитувався лише з метою уточнення окремих даних про характер отриманих потерпілим тілесних ушкоджень. Інші учасники кримінального провадження також вважали недоцільним допит цього свідка в судовому засіданні.
Окрім того, суд зауважує, що учасники кримінального провадження під час судового розгляду не заявляли клопотань про допит будь яких інших свідків, які ймовірно були очевидцями події.
Не проведення органом досудового розслідування такої слідчої дії як огляд місця події з метою фіксації слідів правопорушення, на чому зауважує захисник, жодним чином не спростовує факту нанесення обвинуваченим удару в область голови потерпілого, що безсумнівно підтверджується вище проаналізованими доказами, а також наявність в потерпілого тілесних ушкоджень, що доводиться вище описаними висновками експерта.
Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненому кримінальному правопорушенні у судовому засіданні доведена повністю, а його протиправні дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, обставини, при яких було скоєно кримінальне правопорушення, а також думку потерпілого та його представника і позицію прокурора.

Зокрема, призначаючи покарання ОСОБА_2 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного та те, що він має зареєстроване місце проживання, на обліку у психіатра та нарколога не числиться, його характеристику, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Обставини, які б відповідно ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому, стороною обвинувачення в обвинувальному акті не наведено. Не встановлено таких обставин і в судовому засіданні.

В обвинувальному акті як обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченому на підставі ст. 66 КК України, зазначено «сприяння розкриттю злочину». Водночас суд приходить до висновку, що в судовому засіданні така обставина не знайшла свого підтвердження, адже ні стороною захисту, ні стороною обвинувачення не подано доказів та не наведено аргументів, які б підтверджували наявність такої пом`якшуючої покарання обставини. Навпаки, позиція обвинуваченого, який не визнає вини у вчиненні правопорушення, свідчить про те, що він не погоджується з обставинами справи, які зазначені в обвинувальному акті, тому є незрозумілим, яким саме чином він сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Інших обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченому на підставі ст. 66 КК України, в ході судового розгляду також не встановлено.

У судовому засіданні прокурор просив врахувати дані про особу обвинуваченого, ставлення обвинуваченого до скоєного, і призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 150 годин.

Потерпілий та його представник просять покарати обвинуваченого суворо.

Захисник вважає, що в діях його підзахисного відсутній склад кримінального правопорушення. Стороною обвинувачення не доведено тих обставин, які викладені в обвинувальному акті. Обвинувачений діяв з метою самозахисту. Тому просить ухвалити виправдувальний вирок.

Враховуючи наведене, ставлення обвинуваченого до скоєного правопорушення, а, також, беручи до уваги висновок досудової доповіді складеної Калуським міськрайонним сектором філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області від 23.04.2020., з якого слідує, що виправлення ОСОБА_2 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк, так як обвинувачений не становить високої небезпеки для суспільства, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе при призначенні покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у виді громадських робіт. Саме, таке покарання суд вважає необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження скоєння ним нових правопорушень. Призначення покарання у виді штрафу в даному випадку є неможливим, оскільки, як встановлено в судовому засіданні обвинувачений ніде не працює, що свідчить про відсутність в нього стабільних джерел доходу.
Законним представником неповнолітнього потерпілого заявлено цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в якому він просить стягнути 3076,26 грн. матеріальної шкоди та 10000,00 грн. моральної шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до положень ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Під час судового розгляду ОСОБА_2 цивільний позов не визнав.
Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно з ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
На підтвердження позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди потерпілим надано товарний чек на придбання чоловічої зимової куртки на суму 2300,00 грн. (а.с. 30), яка була знищена під час нанесення обвинуваченому тілесних ушкоджень та чеки на придбання ліків на загальну суму 776,14 грн. (а.с. 29), якими підтверджується сума позовних вимог в цій частині, тому суд приходить до висновку, що позов в частині відшкодування матеріальної шкоди слід задоволити та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_35 3076,14 грн. матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Відповідно до ч. 1 ст. 23 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.
Пунктом 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України визначено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другої цієї статті.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначення розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
З урахуванням положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України, судом встановлено, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 , які полягали у завданні умисних тілесних ушкоджень, потерпілий зазнав значних душевних та моральних страждань, зумовлених тривалим лікуванням. Внаслідок кримінального правопорушення пережив тривалі болісні фізичні незручності та психологічний дискомфорт, тимчасову відірваність від активного соціального життя, порушення сну, емоційну напругу, почуття образи та приниження гідності.
Однак суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у визначеному потерпілим розмірі є неспівмірними завданій моральній шкоді, тому позов в цій частині підлягає частковому задоволенню, і суд вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_2 слід стягнути на користь потерпілого ОСОБА_6 2000,00 грн. моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Витрати на залучення експертів відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому на досудовому слідстві не обирався і відсутні підстави обирати його вироком суду.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374, 395 КПК України,

у х в а л и в:
Засудити ОСОБА_2 , визнати його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді 180 (ста вісімдесяти) годин громадських робіт.

Цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_7 в інтересах потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_3 3076,14 грн. матеріальної шкоди та 2000,00 грн. моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Речові докази:

-куртку фірми «D.SKINS.CO», яка передана на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 вважати повернутою за належністю;

-догоспітальний протокол № 129, довідку № 38, огляд нейрохірурга Калуської ЦРЛ від 08.01.2020, які зберігається при матеріалах судової справи залишити зберігати при матеріалах судової справи.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляції протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя