Провадження № 11-сс/4823/361/20 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2020 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Семенівського районного суду Чернігівської області від 25 вересня 2020 року,

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

У С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Семенівського районного суду Чернігівської області від 25 вересня 2020 року, відмовлено повністю у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Слідчий суддя відмовляючи повністю в задоволенні клопотання слідчого вказав, що за матеріалами клопотання розмір майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, зовсім не встановлено. Особу, котрій заподіяно шкоду, взагалі не виявлено. Потерпілим у кримінальному провадженні нікого не визнано. Цивільний позов не пред`явлено. Про підозру нікого не повідомлено. Провівши розрахунки, слідчий суддя зазначив, що розмір шкоди за деревину породи «дуб» орієнтовано становить менше ніж сума істотної шкоди, передбаченої для кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 246 КК України. Крім того, в протоколі огляду місця події від 23.09.2020 року не зазначено місце розташування ділянки, де саме був проведений огляд.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, оскільки не відповідає вимогам ст.ст. 170, 173, 370 КПК України. З протоколу огляду від 23.09.2020 року та додатку до нього, вбачається, що пні від зрізаних дерев, залишені не від повалених вітром дерев, як про це пояснював ОСОБА_8 . Попиляні дерева, останній погрузив до причепа та кузова автомобіля та поїхав у напрямку м. Семенівка, після чого був зупинений працівниками прикордонної служби, які перевірили документи та багаж, потім були викликані працівники поліції. Спеціального дозволу, який посвідчується відповідним документом ОСОБА_8 не мав.

Звертає увагу, що постановою слідчого від 23.09.2020 року, вилучене майно та речі протоколом огляду місця події від 22.09.2020 року, залучені до кримінального провадження, як речові докази.

Слідчий суддя самостійно, без залучення спеціаліста та експерта, визначив шкоду, завдану внаслідок незаконного вирубування та пошкодження дерев, при цьому не прийняв до уваги Порядок проведення індексації такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , який просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з викладених підстав, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Під час розгляду апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст. 132, 170, 171, 172, 173 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказані вимоги при ухваленні рішення слідчий суддя дотримався не в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.09.2020 року органом досудового розслідування Семенівського ВП Новгород-Сіверського ВП ГУНП в Чернігівській області порушено кримінальне провадження внесене в ЄРДР від 22.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Постановою слідчого від 23.09.2020 року, вилучену дров`яну деревину непромислового використання породи «дуб» загальним об`ємом 1,9 м.куб. протоколом огляду місця події від 22.09.2020, залучені до кримінального провадження, як речові докази.

Пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, а саме забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що саме з метою забезпечення збереження речових доказів, необхідно накласти арешт на дров`яну деревину непромислового використання породи «дуб» загальним об`ємом 1,9 м.куб.

Разом з тим, відповідно до норм ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Зі змісту клопотання слідчого вбачається, що в ньому наводяться встановлені під час досудового розслідування обставини кримінального провадження. Крім того просить накласти арешт ще й на автомобіль «Mitsubishi L 200» та причеп, на якому перевозилась деревина дуб.

При цьому, слідчий конкретних та обґрунтованих доводів для арешту вилучених автомобіля та причепа, згідно ч.2 ст. 170 КПК України, із посиланням на обставини кримінального провадження (мотиви арешту майна) не наводить. Тобто, в даному випадку слідчий не навів доводів щодо необхідності накладення арешту ще і на автомобіль та причеп.

Також, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, органами досудового розслідування не встановлено розмір заподіяної шкоди в даному кримінальному провадженні.

Крім того, санкція ч. 1 статті 246 КК України, за якою порушене кримінальне провадження, не передбачає конфіскації майна.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Семенівського районного суду Чернігівської області від 25 вересня 2020 року скасувати.

Ухвалити нову, якою клопотання старшого слідчого СВ Семенівського ВП Новгород-Сіверського ВП ГУНП в Чернігівській області про накладення арешту задовольнити частково.

Накласти арешт на дров`яну деревину непромислового використання породи «дуб» загальним об`ємом 1,9 метрів кубічних.

В задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4