справа № 208/4068/20
№ провадження 1-кп/208/588/20
ВИРОК
Іменем України

10 вересня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000858 від 24.05.2020 року і угоду про визнання винуватості від 18.06.2020 року, укладену між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл., громадянином України, маючим середню спеціальну освіту, одруженим, непрацюючим, маючим на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючим за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимим:

- 02.12.2010 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки, на підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки;

- 25.05.2011 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк 1 рік за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 02.12.2010 року, до відбуття - 5 років позбавлення волі;

- 06.06.2013 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбутий строк 3 роки 1 місяць за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.05.2011 року, до відбуття - 5 років 1 місяць позбавлення волі;

- 13.02.2020 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк на 1 рік;

- 02.04.2020 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць 8 днів, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України дане покарання поглинуто покаранням за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13.02.2020 року, до відбуття - 5 років 1 місяць 8 днів позбавлення волі, зараховано строк попереднього ув`язнення, звільнений з-під варти в залі суду у зв`язку з повним відбуттям покарання, обвинуваченим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, -

встановив:
Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000858 від 24.05.2020 року і угоди про визнання винуватості від 18.06.2020 року ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень при наступних обставинах:

Так, 18.05.2020 року приблизно о 14:00 год., ОСОБА_4 перебував у приміщенні кв. АДРЕСА_3 , де разом із раніше знайомим йому ОСОБА_6 розпивали спиртні напої, у цей час останній ліг спати. В цей час ОСОБА_4 побачив на ліжку ноутбук HP 15-ra048ur S/N CND9450W15 та зарядний пристрій до нього, що належить ОСОБА_6 на праві приватної власності. В цей час у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме вищевказаного ноутбуку.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в означений час у вказаному місці, приблизно о 14:00 годині, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, таємно, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому, що своїми діями здійснює незаконне безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, скориставшись тим, що потерпілий тимчасово втратив контроль над своїм майном, умисно, таємно, із корисливих мотивів та корисливої мети, шляхом вільного доступу, з ліжка, викрав ноутбук HP 15-ra048ur S/N CND9450W15, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/550 від 09.06.2020 року складає 4 899, 60 грн, який на праві власності належить потерпілому ОСОБА_6 .

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину, а викраденим майном у подальшому розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 4 899, 60 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Крім того, 18.05.2020 року приблизно о 14:00 год., ОСОБА_4 перебував у приміщенні кв. АДРЕСА_3 , де разом із раніше знайомим йому ОСОБА_6 розпивали спиртні напої, після чого останній ліг спати. В цей час ОСОБА_4 побачив на шафі паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_1 , виданий Баглійським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області 14.03.2005 року.

В цей час у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_6 . Реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на незаконне заволодіння паспортом громадянина України, перебуваючи в означений час у вказаному місці, приблизно о 14:00 годині, ОСОБА_4 , цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи, що своїми діями здійснює незаконне заволодіння паспортом громадянина України, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, скориставшись тим, що потерпілий тимчасово втратив контроль над своїми документами, з метою подальшого використання у власних цілях, незаконно заволодів паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_6 серії НОМЕР_1 , виданим Баглійським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області 14.03.2005 року та залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 357 КК України, а саме незаконне заволодіння паспортом шляхом викрадення.

За сукупністю, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України.

18 червня 2020 року між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України в приміщенні Дніпродзержинської місцевої прокуратури, за адресою: м. Кам`янське, вулиця І. Ясюковича, 2 укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до змісту укладеної та підписаної сторонами угоди, обвинувачений беззастережно визнав свою провину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення у пред`явленому обсязі у судовому провадженні.

Потерпілий у цьому провадженні, ОСОБА_6 , у відповідності з ч. 4 ст. 469 КПК України надав письмову згоду на укладення між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості.

Підписуючи вказану угоду, сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин вказаних кримінальних правопорушень та їх правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 357 КК України, є кримінальним проступком, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України нетяжким злочином, тому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів. З урахуванням обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, який раніше судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, щиро розкаявся, відшкодував шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, рецидиву злочинів, не перебуває на обліку лікарів нарколога та психіатра сторони узгодили покарання за ч. 3 ст. 357 КК України у виді 1 року обмеження волі, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років обмеження волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 2 років обмеження волі. Сторони, підписуючи вказану угоду, розуміють, що відповідно до положень ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідками укладання та затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України.

Підстави оскарження вироку, яким затверджена угода, в апеляційному порядку, що визначені в ч. 4 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені ч. 3 ст. 424 КПК України, обвинуваченому роз`яснено. Також наслідком укладання угоди для обвинуваченого є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. У разі невиконання обвинуваченим угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України, прокурор має право упродовж строків давності притягнення звернутися до суду, яким затверджена угода, з клопотанням про скасування вироку. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку. Крім того, обвинувачений розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що між ним та прокурором укладено угоду про визнання винуватості у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України з призначенням йому вказаного остаточного покарання. Злочини вчинив при зазначених в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості обставинах, просить затвердити укладену між ним та прокурором угоду.

Потерпілий ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні надав згоду на укладення між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 357 КК України, є кримінальним проступком, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України нетяжким злочином, тому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості, в матеріалах кримінального провадження наявна згода потерпілого на укладення такої угоди. Угода за змістом укладена відповідно до ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди. Суд переконався в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань. Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.

З урахуванням особи винного, ступеню та характеру сприяння обвинуваченого у проведенні досудового розслідування щодо нього, характеру і тяжкості скоєного, наявності суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, наявності суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень, згоди потерпілого на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, те що обвинувачений раніше судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку лікарів нарколога та психіатра, його щирого каяття та добровільного відшкодування завданого збитку, рецидиву злочинів, суд прийшов до висновку, що ці обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому покаранні, а тому вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, щодо судових витрат відповідно до ст. 124 КПК України. На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 18.06.2020 року, укладену між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості, визнати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

- за ч. 3 ст. 357 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави вартість проведеної судової товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/550 від 09.06.2020 року у сумі 980, 70 грн (дев`ятсот вісімдесят гривень сімдесят копійок).

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 03.06.2020 року № 208/3484/20, 1-кс/208/999/20 на ноутбук HP 15-ra048ur S/N CND9450W15 та зарядний пристрій до нього скасувати.

Речові докази:

- ноутбук HP 15-ra048ur S/N CND9450W15 та зарядний пристрій до нього (номер книги обліку речових доказів 452, порядковий номер 000027), паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_1 , виданий Баглійським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області 14.03.2005 року повернути потерпілому ОСОБА_6 ;

- договір фінансового кредиту, оптичний диск із записами з камер відеоспостереження залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст. 473, 394 КПК України. Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1