Справа № 404/4936/18
Номер провадження 1-кп/404/595/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши під час відкритого судового засідання у м. Кропивницькому кримінальне провадження №0005160 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.4 ст.185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Запоріжжя, проживаючого по АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.4 ст.185 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
Під час судового розгляду вказаного кримінального провадження прокурором у судовому засіданні з посиланням на підстави та ризики, передбачені кримінальним процесуальним законом України, заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під домашнім арештом на 2 місяці з моменту постановлення ухвали судом, із врахуванням наданих медичних документів стороною захисту ОСОБА_3 , оскільки завершити судовий розгляд кримінального провадження до моменту завершення терміну дії запобіжного заходу неможливо.

Заслухавши всіх учасників кримінального провадження, які не заперечували стосовно продовження застосування до обвинувачених домашнього арешту, при цьому сторона захисту просила застосувати до обвинувачених домашній арешт у певний період доби, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 має захворювання та влаштувався на роботу, а обвинувачений ОСОБА_4 має бажання влаштуватися на роботу, зважаючи на досліджені докази, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України. При цьому, обов`язок доведення ризиків, які слугують підставою до застосування запобіжного заходу покладено на прокурора.

Суд враховує, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні за попередньою змовою групою осіб низки тяжких корисливих злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, за які відповідно передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років та від п`яти до восьми років. На даний час усі докази у кримінальному провадженні не досліджено. При цьому встановлено, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 мають постійні місця проживання, характеризуються позитивно, одружені та мають сім`ї, тобто стійкі соціальні зв`язки. ОСОБА_4 не має судимостей, на утриманні має малолітню дитину. ОСОБА_3 на утриманні має двох неповнолітніх дітей. Також обвинувачені мають на утриманні матір, яка є особою з інвалідністю та потребує догляду.

Натомість ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні у іншому регіоні, значно віддаленому від місця їх реєстрації та проживання за попередньою змовою групою осіб низки тяжких корисливих злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років. При цьому обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, передбачених ч.5 ст.185, ч.4 ст.187, ч.2 ст.186 КК України, серед яких особливо тяжкі злочини.

Зважаючи на викладене, із врахуванням обставин, передбачених ст.178 КПК України, оцінюючи суворість можливого покарання, тяжкість висунутих обвинувачень та даних про осіб обвинувачених, суд приходить до висновків щодо існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, згідно з якими обвинувачені, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт, можуть вчинити інші кримінальні правопорушення, а також переховуватися від суду. Проте, оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають позитивні характеристики, постійне місце проживання, мають сім`ї та утриманців, ОСОБА_3 має захворювання та влаштувався на роботу, ОСОБА_4 має бажання влаштуватися на роботу, суд вважає за можливе застосувати до обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби. Відтак клопотання сторони захисту слід задовольнити, а клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181, 331, 350, 369-372, 392 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу стосовно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 задовольнити частково.
Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під домашнім арештом на строк 2 місяці, визначивши термін його застосування до 21.02.2021 року включно, стосовно:

обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заборонивши йому без дозволу суду з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. наступного дня залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 ;

обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши йому без дозволу суду з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. наступного дня залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню окремо від судового рішення, передбаченого ч.1 ст.392 КПК України, не підлягає та набирає законної сили з моменту проголошення. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя Кіровського районного
суду м. Кіровограда ОСОБА_1