СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/4709/20
ун. № 759/5537/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2020 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:
Головуючого судді- ОСОБА_1
за участю секретаря- ОСОБА_2 ,
прокурора- ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В:
На розгляді судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.
Під час судового розгляду захисником ОСОБА_4 було заявлено відвід головуючому судді ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що під час судового розгляду суд проявляє упередженість щодо захисту.
Доводи захисника ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 , викладені в його письмовій заяві та наведено загальними обґрунтуваннями підстав відводу які полягають в тому, що з першого судового засідання головуючий суддя ОСОБА_5 продемонстрував, що не збирається діяти по закону та дотримуватись належної процедури під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу та його продовження.
Суд не керувався вимогами ч. 3 ст. 315 КПК України та розділом ІІ цього Кодексу, а також вимогами, викладеними в Інформаційному листі ВСУ № 233-1430/0/4-12 від 03.10.2012 року «Про порядок здійснення судового провадження відповідно до КПК України, які визначають дії суду при розгляді в судовому засіданні клопотання про зміну запобіжного заходу відповідно до вимог ст..ст. 131-213 КПК та п.п. 3.5, ст. 5 ЄКПЛ.
У результаті цього безпідставно не досліджувалися докази, про які було заявлено, не з`ясовувалися підстави та законність затримання, підстави тривалого тримання під вартою, стан здоровя ОСОБА_6 і дані, що його характеризують, порушено принципи змагальності та рівності сторін, позбавлено можливості стороні захисту реалізувати своє конституційне право на захист та захисника здійснювати свої професійні обов`язки та інші підстави передбачені ст. 178 КПК України.
Так, обраний у відношенні ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжувався судом 4 рази з одних і тих же підстав. В своїх ухвалах від 13 квітня 2020 р., 29 травня 2020 р., від 25 червня 2020 р., від 07 липня 2020 р., від 01 вересня 2020 р. якими судом обирався та продовжувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 суд лише п`ять разів передруковував один і той самий абзац. При цьому, передруковуючи одне і теж з ухвали в ухвалу, суд жодного разу не обґрунтував нічого із переліченого ним окрім тяжкості злочину та відсутності медичної документації щодо стану здоров`я обвинуваченого. Зазначені ухвали суду ґрунтуються на припущеннях та недопустимих доказах.
Справу розглянуто несправедливим упередженим судом, який підлягає відводу, а ОСОБА_6 позбавлено права на належну судову процедуру та захист.
Розглянувши заяву захисника ОСОБА_4 , який підтримав свою заяву, вислухавши думку прокурора, який заперечив щодо доводів засхисника про відвід судді ОСОБА_5 суд вважає, що слід відмовити у задоволені заяви захисника ОСОБА_4 з наступних підстав.
Визначення юридичного змісту оціночної категорії "безсторонній суд" зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.
Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді як наслідок таку презумпцію спростувати досить складно, адже критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості.
Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях або висловлюваннях суддів (присяжних) перед початком чи під час судового розгляду справи.
Об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можлив ості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.
Обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, викладені в ст. 75 КПК України.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" від 10 грудня 2009 року, наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" від 24 лютого 1993 року, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", п. 42). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" від 10 червня 1996 року, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайн проти Швейцарії п. 43).
У п. 97 рішення по справі "Фельдман проти України" від 08 квітня 2010 року Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності.
Визначення юридичного змісту оціночної категорії "безсторонній суд" зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.
У даному випадку, з точки зору суб`єктивного критерію, вказані у заяві про відвід судді ОСОБА_5 доводи не є об`єктивно обґрунтованими з огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини та положень КПК України, вимог ст. 75 КПК України, оскільки спростовані, тому безумовно не можуть викликати сумніви щодо неупередженості та об`єктивності судді, а відтак за вказаних обставин заява захисника ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 та висловлені ним у скарзі доводи, не ґрунтуються на вимогах ст.75 КПК України та не підлягають до задоволення.
Керуючись ст.75,81 КПК України,суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні заяви захисника ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1