Справа № 713/2507/20
Провадження №1-кс/713/279/20
УХВАЛА
іменем України

15.12.2020 м. Вижниця
Слідчий суддя Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , за участю ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця клопотання старшого слідчого СВ Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Кіцманської місцевої прокуратури, про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000367 від 08.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 звернувся в суд з клопотанням погодженого прокурором Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000367 від 08.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України.

В клопотанні вказував, що 08.12.2020 проведено обшук автомобіля марки «ВАЗ-2108» д.н.з. НОМЕР_1 , яким користувався та керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та який був припаркований по вул.Чорновола в м.Вижниця, Чернівецької області, в ході якого виявлено та вилучено пістолет із маркуванням «Zoraki», № НОМЕР_2 , який є вогнепальною зброєю, із трьома патронами в магазині та два патрони в салоні, який у відповідності до ст.168 ч.2 КПК України є тимчасово вилученим майном.

09.12.2020 автомобіль марки «ВАЗ-2108» д.н.з. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Враховуючи встановлені по кримінальному провадженню обставини, а також те. що автомобіль марки «ВАЗ-2108» д.н.з. НОМЕР_3 , відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, з метою забезпечення його збереження, на нього слід накласти арешт.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 26.12.1995, власником автомобіля марки «ВАЗ-2108», д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_7 . Посилаючись на п.1 ч.2 ст.170 КПК України, вважає, що необхідно накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ-2108», д.н.з. НОМЕР_1 , з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Просить накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ-2108», д/н НОМЕР_1 , 1986 року випуску, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 26.12.1995 є ОСОБА_7 , яким користувався ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000367 від 08.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та/або користування вищевказаним автомобілем, з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, посилався на обставини, викладені в клопотанні, просив задовольнити.

В судове засідання старший слідчий СВ Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_5 просили відмовити в задоволенні клопотання, вважали його безпідставним. В матеріалах кримінального провадження не має жодних доказів вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення. Автомобіль визнано речовим доказом, однак не приєднано до матеріалів даного провадження. Просили повернути транспортний засіб.

Суд, заслухавши прокурора, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує свої доводи, дійшов до висновку, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 08.12.2020 року внесено відомості до ЄРДР за №0000367, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України.

З витягу з кримінального провадження №0000367 від 08.12.2020 року вбачається, що 08.12.2020 року до Вижницького ВП надійшов рапорт старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 про те, що в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000347 від 30.10.2020. за ч.4 ст.187 КК України, 08.12.2020 року проведено обшук автомобіля марки «ВАЗ 2108», д/н НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель смт.Старі Кути, Косівського району Івано-Франківської області, який був припаркований по вул.Чорновола в м.Вижниця, Чернівецької області, в ході якого було виявлено та вилучено предмет схожий на пістолет із маркуванням «Zoraki», № НОМЕР_2 , із трьома патронами в магазині та два патрони в салоні.

На обґрунтування викладених у клопотанні обставин прокурор додав наступні копії документів:

Копію витягу з ЄРДР №0000367 від 08.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.263 ч.1 КК України;

Копію доручення начальника СВ Вижницького ВП Кіцманського ВП УНП в Чернівецькій області ОСОБА_9 про проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000367 від 08.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.263 ч.1 КК України;

Копію повідомлення старшого слідчого СВ Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 про початок досудового розслідування внесеного до ЄРДР за №0000367 від 08.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.263 ч.1 КК України;

Копію рапорту від 15.11.2020 року зареєстрованого в ЄО за №5559 від 08.12.2020 року;

Копію ухвали Шевченківського районного суду м.Чернівці від 24 листопада 2020 року про обшук автомобіля «ВАЗ-2108», д/н НОМЕР_1 , 1986 року випуску, яким користується ОСОБА_4 .

Копію протоколу обшуку від 08 грудня 2020 року з даних якого вбачається, що у ході проведення обшуку виявлено та вилучено, зокрема автомобіль марки «ВАЗ-2108», д/н НОМЕР_1 , 1986 року випуску та пістолет із маркуванням «Zoraki», № НОМЕР_2 в салоні автомобіля.

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 26.12.1995 року вбачається, що власником автомобіля марки «ВАЗ-2108», д/н НОМЕР_1 , 1986 року випуску є ОСОБА_7 .

Копію протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 08.12.2020 року з даних якого вбачається, що останній відмовився давати покази.

Копію висновку експерта №СЕ-19/126-20/8276-БЛ/1975-К від 09.12.2020 року з даних якого вбачається, що наданий на дослідження пістолет являється гладкоствольною вогнепальною зброєю 9 мм пістолетом «Zoraki-Mod.914-S», турецького виробництва, заводський номер НОМЕР_2 , в конструкцію ствола якого внесені зміни (видалений захисний елемент «заглушка) ствола та вручена втулка ствола). Пістолет придатний для проведення пострілів 9мм свинцевими снарядами, методом роздільного заряджання (з використанням пістолетних шумових патронів 9 мм Р.А.).

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З копії постанови про визнання речовими доказами від 09.12.2020 року вбачається, що автомобіль марки «ВАЗ-2108» д.н.з. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000367.

Відповідно до п.12 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду від 27.08.2010 N51/401/649/471/23/125 вбачається, що під час зберігання і передачі речових доказів, цінностей, документів та іншого майна вживаються заходи для забезпечення належного зберігання у вилучених об`єктів ознак і якостей, які визначають їх значення як речових доказів у кримінальних справах і які є на них, а також зберігання самих речових доказів, ознак і якостей з метою можливості їх подальшого цільового використання (якщо вони не можуть бути передані на зберігання потерпілим, їх родичам або іншим особам, а також організаціям).

Відповідальною за зберігання речових доказів, приєднаних до справи, є особа, яка проводить дізнання, слідчий, в суді - суддя, відповідальний працівник апарату суду або керівник апарату суду, а в експертній установі - співробітник експертної установи, у віданні якого речові докази перебувають у відповідний період, або керівник експертної установи.

Відповідно до ч.14 Інструкції, відповідальним за зберігання речових доказів, цінностей та іншого майна, вилученого у зв`язку з розслідуванням кримінальної справи і яке зберігається окремо від справи, є співробітник установи, який призначається спеціальним наказом прокурора, керівника органу служби безпеки, начальника органу внутрішніх справ, підрозділу податкової міліції або керівника апарату суду. Підставою для поміщення речових доказів на зберігання є постанова працівника органу дізнання, слідчого, прокурора, судді.

Старшим слідчим СВ Вижницького ВП не дотримано вимог Інструкції щодо приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів. Транспортний засіб марки ВАЗ-2108» д.н.з. НОМЕР_1 , хоча і визнано речовим доказом, однак до матеріалів кримінального провадження №0000367 від 08.12.2020 року, в якості речового доказу не приєднано та не визначено місце зберігання транспортного засобу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, прокурором та слідчим не доведено, що незастосування арешту майна може призвести до його зникнення, та наявність ризиків передбачених п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України.

Обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, слідчий не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні щодо накладення арешту на майно. Окрім цього, слідчий в своєму клопотанні повинен чітко зазначити що майно на яке слідчий просить накласти арешт, є речовим доказом та накладення арешту є необхідним для його збереження.

Відповідно до ст.263 ч.1 КК України, відповідальність за вказаною статтею настає за носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Згідно фабули вбачається, що в ході проведення обшуку було виявлено та вилучено предмет схожий на пістолет із трьома патронами в магазині та два патрони в салоні.

З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, вважаю, що досягнення цілей і мети досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, не може бути компенсоване таким підходом щодо невмотивованого ініціювання питання про накладення арешту на майно, яке не має відношення до предмету доказування по даному кримінальному провадженню.

Будь-яких інших підстав щодо необхідності накладення арешту на зазначене майно слідчий в клопотанні не вказав.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Таким чином, з огляду на вищевикладені обставини, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000367 від 08.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, необхідно відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.98, 167, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000367 від 08.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1