Ухвала

25 січня 2021 року

м. Київ
справа № 473/831/19
провадження № 51-247 ск 21

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 травня 2020 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_5 .
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судових рішень

у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що цих вимог кримінального процесуального закону не дотримано.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 цього Кодексу підставами для скасування або зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Проте захисник у касаційній скарзі не наводить обґрунтування незаконності оскаржуваних судових рішень, у зв`язку з чим, на його думку, засудженому було призначено явно несправедливе покарання через суворість.
Також у поданій скарзі не міститься обґрунтування істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та необхідності скасування ухвали суду апеляційної інстанції на підставах, передбачених указаною вище статтею,

з огляду на положення статей 404, 412, 414, 419 КПК.
Відповідно до ч. 1 ст. 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Однак захисник просить змінити вирок суду першої інстанції, не вказуючи при цьому нічого за ухвалу апеляційного суду, що не узгоджується із положеннями зазначеної вище статті цього Кодексу.
Крім того захисник не дотримався вимог ч. 5 ст. 427 КПК, оскільки не додав

до касаційної скарги копії судових рішень, які оскаржує.
Разом із цим в порушення положень ст. 50 КПК, захисник, на підтвердження своїх повноважень, не долучив до касаційної скарги копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, а також ордер, договір чи доручення.
Допущені порушення перешкоджають суду касаційної інстанції вирішити питання

про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження, як це передбачено ст. 428 КПК.
За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст. 429 КПК, залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк, необхідний для усунення допущених недоліків.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 травня 2020 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_5 залишити

без руху та надати строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі не усунення недоліків касаційної скарги в установлений строк, вона буде повернута.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3