Справа № 487/3834/20
Провадження № 1-кс/487/4355/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2020 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району міста Миколаєва скаргу директора товариства з обмеженою відповідальністю «Орель» ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 22.06.2020 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке 14.05.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Директор товариства з обмеженою відповідальністю «Орель» (далі за текстом ТОВ «Орель») ОСОБА_3 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва зі скаргою, в якій просив визнати бездіяльність та скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 22.06.2020 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке 14.05.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, у зв`язку з неповнотою проведення досудового розслідування та не відповідністю висновків слідчого фактичним обставинам кримінального провадження.
Директор ТОВ «Орель» ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав та наполягав на її задоволенні, надавши пояснення, аналогічні змісту заявлених вимог.
Слідчий у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності у зв`язку із службовою зайнятістю.
Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000026, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, згідно ч. 1 ст. 7 КПК України, серед іншого, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності; публічність; диспозитивність; розумність строків, тощо.
Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
У кримінальному провадженні, за змістом ч. 1 ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню, в тому числі: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч. 2 ст. 91 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України , за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає (ч. 2 ст. 92 КПК України).
Збирання доказів регламентовано ст. 93 КПК України, за змістом якої збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Згідно 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Судом встановлено, що 14.05.2020 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, із зазначенням короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а саме: за результатами проведення перевірки за зверненням ОСОБА_3 щодо неналежного проведення розслідування у кримінальних провадженнях та з інших питань установлено, що, крім іншого, заявник порушує питання про внесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань за фактом службової недбалості з боку працівників прокуратури при розгляді його запитів про надання інформації та надання відповідей на них від 26.03.2020 року. Доводи заявника формально містять відомості про наявність в діях працівників прокуратури ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

16.06.2020 року Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Миколаєві було розпочато досудове розслідування, про що повідомлено прокуратуру Миколаївської області.

Жодної слідчої (розшукової) дії, спрямованої на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у кримінальному провадженні №0000026 здійснено не було.
22.06.2020 року слідчим Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 було закрито кримінальне провадження №0000026 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, на підставі ст. 284 ч. 1 п. 2 КПК України встановлена відсутність в діях в.о. керівника Первомайської міськрайонної прокуратури Миколаївської області складу кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 367 КК України.
Згідно п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Згідно ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами КПК України. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого.
Встановлені слідчим суддею та вище перелічені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що слідчим не було всебічно, повно й неупереджено досліджено всі обставин кримінального провадження з наданням належної правової оцінки, отже оскаржувана постанова є передчасною та підлягає скасуванню.
Вимога про визнання бездіяльності слідчого задоволенню не підлягає, оскільки ч. 2 ст. 307 КПК України наведено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, якій можуть бути прийняті за наслідками розгляду скарги, а саме про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 2, 7-9, 40, 91-94, 110, 284, 303-307, 309, 370, 372 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Скаргу директора товариства з обмеженою відповідальністю «Орель» ОСОБА_3 задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 22.06.2020 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке 14.05.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Повний текст ухвали оголошено 31.07.2020року.

Слідчий суддя ОСОБА_1

/