ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3280/20 Справа № 175/259/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ( приймає участь в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження №0001040 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2020 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, якому продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 29 листопада 2020 року,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також не доведено обставини, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.
Вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_8 має постійне місце проживання, раніше не судимий, є особою пенсійного віку, позитивно характеризується.
Зазначає, що обвинувачений не покинув місце вчинення дій, які йому інкримінують, був затриманий одразу, що спростовує ризик переховування від суду.
Також посилається на те, що під час розгляду цього кримінального провадження в суді першої інстанції вже допитано потерпілого та свідків, якими не було заявлено про те, що ОСОБА_8 або інші особи намагаються на них вплинути.
Окрім того вказує на те, що обвинувачений вже тривалий час перебуває під вартою.
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2020 року ОСОБА_8 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 29 листопада 2020 року.
Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що наявні об`єктивні причини, які не дозволяють закінчити судовий розгляд до спливу дії продовженого строку тримання під вартою обвинуваченому, а також, що продовжує існувати ризик, зазначений у попередніх ухвалах суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, наслідком якого стала смерть людини, що не дозволяє застосувати до нього альтернативні (інші) види запобіжних заходів, оскільки вони не здатні забезпечити його належну процесуальну поведінку і не будуть сприяти укріпленню довіри суспільства до суду.
Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, яка заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги захисника та просила ухвалу суду залишити без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника не підлягають задоволенню з таких підстав.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.06.2019 року №4-р/2019 визнано неконституційним положення ч.2 ст.392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, яка постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт №0001040 від 02.08.2019 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КПК України.
З матеріалів провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді від 02.08.2019 року до обвинуваченого ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.
Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції, яке розглядалось 01.10.2020 року було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 з тих підстав, що на цей час продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст.ст. 199, 331 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
Під час апеляційного розгляду ухвали суду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані в повному обсязі.
Колегія суддів вважає, що судом правильно встановлена наявність ризику того, що обвинувачений може переховуватися від суду, тому що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, наслідком якого стала смерть людини, при цьому враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, а саме позбавлення волі строком до 15 років, неможливість закінчення розгляду провадження, у якому залишилось дослідити письмові матеріали провадження та допитати обвинуваченого, а тому продовжує існувати ризик переховування від суду.
Доводи сторони захисту, що під час розгляду цього кримінального провадження в суді першої інстанції вже допитано потерпілого та свідків, якими не було заявлено про те, що ОСОБА_8 або інші особи намагаються на них вплинути, колегія суддів не бере до уваги, оскільки дане питання не було предметом дослідження судом першої інстанції, і такого ризику в ухвалі суду не встановлено.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначений ризик встановлений і об`єктивно існує, та для його запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підстав для застосування судом до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.
Доводи захисника щодо тривалого перебування під вартою, не є підставою для заміни запобіжного заходу, оскільки колегія суддів враховує обставини пред`явленого обвинувачення, його обсяг та обсяг доказів, що підлягають дослідженню.
Твердження захисника про те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, раніше не судимий, є особою пенсійного віку, характеризується позитивно, колегія суддів вважає таким, що не зменшує заявлений у кримінальному провадженні ризик.
Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 115 КК України, а тому, відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України, суддя також має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2020 року залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4