Справа № 274/5626/20
Провадження № 1-кс/0274/1133/20
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
УХВАЛА

02.09.20 р. м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого СВ Бердичівського відділу поліції ГУ НП України в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, подане в кримінальному провадженні №0000635 від 18.08.2020, зареєстроване за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 297 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить накласти арешт на легковий автомобіль марки «Wolkswagen Polo» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 ; сумку синього кольору в середині якої знаходиться: босоніжки чорного кольору без маркувань, шорти чорного кольору, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_2 , технічний паспорт на автомобіль «Nissan Maxima», д.н.з. НОМЕР_3 , два металеві ключі з брелком червоного кольору, купюра номіналом 10 Євро серії V 1, светер сірого кольору, футболку сірого кольору, футболку синього кольору із білими вставками, один наколінник матерчатий із пластиковою вставкою марки «Sigma».

Вказані речі та автомобіль є тимчасово вилученими й постановою слідчого СВ Бердичівського ВП від 21.08.2020 визнані речовими доказами.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Частиною 1 статті 171 КПК України передбачено загальний порядок звернення прокурора, слідчого за погодженням з прокурором, а також цивільного позивача з клопотанням про арешт майна до слідчого судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Згідно з ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Стаття 64-2 КПК України, яка була введена до Кримінального процесуального кодексу України відповідно до Закону України від 18.02.2016 № 1019-VIII «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» є спеціальною нормою по відношенню до норм ст. 171 КПК України.

Разом з тим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови в задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Таким чином, системний аналіз викладених норм КПК України дає підстави слідчому судді дійти до висновку, що з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у третіх осіб має право звернутися виключно прокурор.

Слідчим суддею встановлено, що слідчий просить накласти арешт на речі, вилучені під час проведення тимчасового доступу до речей на підставі ухвали слідчого судді, які відповідно до положень ч. 2 ст. 168 КПК України є тимчасово вилученим майном.

Згідно відомостей Територіального сервісного центру МВС №1842 автомобіль «Wolkswagen Polo» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстровано 30.01.2019 за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань в кримінальному провадженні №0000635 від 18.08.2020 підозра жодній особі не повідомлена, юридичних осіб, щодо яких здійснюється це кримінальне провадження не вказано.

Враховуючи викладене, у зв`язку з тим, що в цьому кримінальному провадженні на час звернення до слідчого судді відсутні підозрювані та юридичні особи, щодо яких здійснюється провадження, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, вважається майном третьої особи, а тому з клопотанням про його арешт, відповідно до ст. 64-2 КПК України, повинен звертатися виключно прокурор.

Звернення з клопотанням про арешт майна неналежною особою може в подальшому призвести до визнання доказів, отриманих в результаті проведення слідчих дій, недопустимими.

Відповідно до частини третьої статті 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, всупереч вимогам ч. 2 ст. 64-2, ч. 1 ст. 171 КПК України, подано особою, яка, в даному випадку, не має повноважень на звернення з таким клопотанням, не містить контактних даних власника майна, що унеможливлює його оперативний виклик в судове засідання.

З огляду на викладене, слідчий суддя повертає клопотання для усунення недоліків на підставі статті 172 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про повернення клопотання про арешт майна для усунення недоліків в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 64-2, 132, 168, 169, 171, 172, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Бердичівського відділу поліції ГУ НП України в Житомирській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, подане в кримінальному провадженні №0000635 від 18.08.2020, повернути для усунення недоліків.

Встановити строк для усунення зазначених недоліків, що не перевищує 72 години з моменту отримання копії ухвали.

Після усунення недоліків сторона кримінального провадження не позбавлена права повторно звернутися із даним клопотанням до суду в загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1