ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/1552/20 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 623/3155/20 Доповідач ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17 липня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 від 26.06.2020 р. про закриття кримінального провадження №000054 від 11.03.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17 липня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 від 26.06.2020 р. про закриття кримінального провадження №000054 від 11.03.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати слідчого внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР згідно його заяв. В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_6 зазначив, що попередніми ухвалами слідчого судді від 24.01.2020 та 02.04.2020 вже була скасовано попередні постанови слідчого СВ Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 від 10.03.2020 р. про закриття кримінального провадження з підстав допущення істотної неповноти досудового розслідування та невмотивованості і необґрунтованості рішення слідчого про закриття кримінального провадження. Натомість слідчий ОСОБА_7 не проводив слідства та цинічно проігнорував норми діючого законодавства. Окрім цього, слідчим не прийнято рішення по іншим його заявам про скоєння злочинів вказаними посадовими особами, котрі складали проекти рішень сесій Ізюмської міської ради, а саме за заявами від 10.12.2018 та 22.02.2019. Слідчого суддю він просив зобов`язати слідчого внести відомості до реєстру досудових розслідувань згідно зазначених заяв та зобов`язати керівника прокуратури прийняти рішення по кримінальну відповідальність слідчого та прокурора за їх злочинну бездіяльність при досудовому розслідуванні.

Сторони в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання. На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється. Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 422 та ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів постановила рішення щодо проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17 липня 2020 року за відсутності сторін, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого СВ Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 від 26.06.2020 р. про закриття кримінального провадження №000054 від 11.03.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, в якій просив поновити строк на оскарження постанови, скасувати вказану постанову слідчого та зобов`язати слідчого внести відомості про кримінальні правопорушення до ЄРДР згідно його заяв, а також зобов`язати керівника Ізюмської прокуратури прийняти рішення про кримінальну відповідальність слідчого та прокурора за їх злочинну бездіяльність при досудовому розслідуванню вказаного кримінального провадження. В обґрунтування своїх вимог заявник посилався на те, що кримінальне провадження №000054 від 11.03.2020 р. закрито незаконно та передчасно, без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, оскільки не всі його показання та надані ним докази досліджені. Слідчим не вивчені навість нормативні документи по землевпорядкуванню та складанню проектів рішень сесій міськради. Також зазначив про те, що слідчим не прийняті рішення в порядку ст. 214 КПК України згідно його заяв, поданих під час досудового розслідування про скоєння злочинів вказаними посадовими особами, які складали проекти рішення сесій Ізюмської місткої ради, від 10.12.2018 та 22.02.2019. Також зазначав про невиконання слідчим попередніх вказівок слідчого судді та передчасне закриття кримінального провадження.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_6 , слідчий суддя мотивував таке рішення тим, що передбачений ч. 5 ст. 294 КПК України строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає. Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1ст.366 КК України, на час винесення постанови про закриття кримінального провадження, згідно ст.12 КК України, відносилося до злочинів середньої тяжкості. З урахуванням вимог ст. 284 КПК України, а саме абз. 14 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.
Враховуючи, що відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 11.03.2019, жодній особі до 26.06.2020 не повідомлено про підозру, враховуючи строки винесення постанов про закриття кримінального провадження та скасування таких постанов, відповідно строк досудового розслідування закінчився 16.06.2020, а тому, слідчий суддя вважав, що постанова про закриття кримінального провадження є законною та відмовив ОСОБА_6 у задоволенні скарги.
З таким висновком ухвали слідчого судді погоджується і судова колегія, враховуючи наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Пунктом 10 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.
У статті 219 КПК України зазначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: шість місяців - у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку; дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості; вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Досудове розслідування повинно бути закінчено: протягом одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати: двох місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості; дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Параграф 4 глави 24 КПК України передбачає продовження строку досудового розслідування з тих підстав, якщо внаслідок складності провадження неможливо закінчити досудове розслідування кримінального проступку (дізнання) у строк, зазначений у пункті 1 частини першої статті 219 цього Кодексу, він може бути продовжений в межах строку, встановленого пунктом 1 частини другої статті 219 цього Кодексу, районним (міським) або іншим прирівняним до нього прокурором. Якщо досудове розслідування злочину (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 2 частини першої статті 219 цього Кодексу, він може бути продовжений в межах строків, встановлених пунктами 2 та 3 частини другої статті 219 цього Кодексу: до трьох місяців - районним (міським) або іншим прирівняним до нього прокурором; до шести місяців - прокурором Автономної Республіки Крим, прокурором області, міст Києва і Севастополя чи прирівняним до них прокурором або їх заступниками; до дванадцяти місяців - Генеральним прокурором України чи його заступниками. Строк досудового розслідування злочину може бути продовжений до трьох місяців, якщо його неможливо закінчити внаслідок складності провадження, до шести місяців - внаслідок особливої складності провадження, до дванадцяти місяців - внаслідок виняткової складності провадження.
У випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу, продовження строку досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за відповідним клопотанням прокурора або слідчого.

Згідно ч. 5 ст. 294 КПК України строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.
Як вбачається з матеріалів справи, у вказаному кримінальному провадженні відомості внесені до ЄРДР 11.03.2019 року.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 366 КК України є злочином невеликої тяжкості. Строк досудового розслідування, встановлений ст. 219 КПК України, з моменту внесення відомостей до ЄРДР до дня повідомлення особі про підозру становить 12 місяців у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої тяжкості.
Постановою від 26.06.2020 слідчого СВ Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 від 26.06.2020 р. вказане кримінальне провадження було закрито у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.
Матеріали справи не містять даних щодо повідомлення будь-кому у даному провадженні про підозру.
?Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
При вирішенні питань щодо належності, допустимості, достовірності та достатності доказів для прийняття відповідного процесуального рішення під час досудового розслідування слідчий є цілком самостійним, що узгоджується з положеннями ч. 5 ст. 40, ст. 94 КПК України, за виключенням отримання доручень та вказівок прокурора, а також вказівок керівника органу досудового розслідування, що передбачено п. 3 ч. 2 ст. 39 та ч. 4 ст. 40 КПК України.
Прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог ст. 36 КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора. Здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, прокурор уповноважений, в числі інших, приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно з частиною 3 статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя, за відсутності клопотання слідчого, прокурора, не наділений повноваженнями на прийняття рішення про продовження дії строку досудового розслідування та не вправі покладати на слідчого, прокурора обов`язок проводити досудове розслідування за межами визначеного законом строку.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення, так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи наявні передбачені ст. 284 КПК України підстави для його закриття.
Слідчий суддя, постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 , дійшов обґрунтованого висновку, що доводи скарги не можуть бути підставою для задоволення скарги з огляду на саму підставу закриття кримінального провадження, враховуючи підставу закриття кримінального провадження за закінченням строків досудового розслідування, передбачених ст. 219 КПК України. Можливість проведення будь-яких процесуальних чи слідчих дій виключається, оскільки проведення таких дій поза строками досудового розслідування є неприпустимим та таким, що може привести до визнання недопустимими доказів, зібраних у справі.
Виходячи з підстав, які обумовлені зверненням ОСОБА_6 до правоохоронних органів вбачається, що він незгоден з рішенням Ізюмської міської ради про відмову у затвердженні «Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність». При цьому, колегія суддів враховує, що внаслідок закриття кримінального провадження за заявою ОСОБА_6 , він не втрачає процесуальної можливості згідно чинного законодавства України звернутися до суду в порядку КАС України чи інших законів України щодо визнання рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень незаконними.
За таких обставин, процесуальне рішення, яке постановлено слідчим про закриття кримінального провадження, не може бути скасовано за доводами апелянта, оскільки воно постановлено за наявністю певних процесуальних підстав, передбачених абз. 14 ч.1 ст. 284 КПК України, які об`єктивно встановлені судом І інстанції, про що слушно зазначено у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали слідчого судді.
Суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості у задоволенні вимог апеляційної скарги щодо скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження №000054 від 11.03.2020 р., оскільки збігли строки досудового розслідування, передбачені КПК України, а вчинення будь-яких слідчих (процесуальних) дій поза межами цих строків не передбачено чиним КПК України.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст.ст. 117, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17 липня 2020 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді