Справа № 308/239/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 січня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання заступника начальника слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_8 , про застосування щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Ужгорода, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, перебуваючого у цивільному шлюбі з ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
встановив:

07 січня 2021 року близько 06 години 30 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою, діючи з прямим умислом - усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок викраденого чужого майна, перебуваючи біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 , біля під`їзду вказаного будинку, відкрито, за попередньою змовою групою осіб, з використанням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, викрав жіночу сумку чорного кольору, в якій знаходились мобільний телефон марки "Хіомі", гаманець в якому знаходились грошові кошти в сумі 200 гривень, та втекли в невідомому напрямку, чим завдали матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_7 на суму яка встановлюються.

08.01.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто в відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаній з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні зазначеного злочину підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження.

Щодо ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, то слідчим в клопотанні зазначено, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати та спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілу, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

На думку слідчого жоден з більш м`яких запобіжних заходів не здатен унеможливити ризики, зазначені у клопотанні, позаяк наявність лише передбачених ст. 194 КПК України обов`язків, які можуть бути покладені на підозрюваного, не забезпечить реальної можливості запобігти ризиками, передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки аналіз особистості ОСОБА_5 вказує на байдуже ставлення ним до дотримання правових норм, ігноруванням громадських інтересів.

З огляду на вказане, слідчий в клопотання просить застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили таке задовольнити, у зв`язку з обґрунтованістю підозри та наявністю ризиків ухилення підозрюваного від слідства та суду, тиску на потерпілого тощо.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні вказаного клопотання, оскільки підозра ґрунтується на пред`явленні ОСОБА_5 до впізнання потерпілою, однак потерпіла вказала, що нападники перебували в масках. Стверджував, що процедура впізнання була порушена, оскільки перед впізнанням потерпілій показували підозрюваного, тому такий доказ не є належним для обґрунтування підозри. Окрім цього вказує, що ОСОБА_5 перебував в період часу з 00 год. 00 хв. 07.01.2021 вдома, що підтверджується показами дружини, з якою він перебуває у цивільному шлюбі та її сестри.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Потерпіла ОСОБА_7 , допитана в судовому засіданні як свідок, під присягою надала слідчому судді покази, за якими вказала, що обличчя осіб, які здійснили грабіж вона не роздивилася, оскільки такі були в масці, а вона стояла до них спиною, при цьому вказала, що знаходилася в нетверезому стані. Пояснила, що впізнання нею підозрюваного є сумнівним, оскільки вона має поганий зір і не могла розгледіти нападника. Вона підписувала усі документи, що їй надавав слідчий, так як була в шоковому стані. Крім того пояснила, що їй телефонувала невідома особа, пропонувала їй відшкодувати спричинені їй збитки, повідомила про розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу в суді і просила дати покази.

Заслухавши думку прокурора, пояснення слідчого з приводу поданого клопотання, підозрюваного та його захисника, потерпілої слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Ужгородським відділом поліції Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні під № 0000048, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.01.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

У відповідності до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

На підтвердження обґрунтованості підозри в інкримінованому ОСОБА_5 кримінальному правопорушенні, слідчим до клопотання додано ряд доказів: протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 від 07.01.2021, за яким остання надала покази про здійснений щодо неї грабежу двома чоловіками з описом зовнішності нападників; протокол допиту свідка ОСОБА_10 , за яким останній надав покази про здійснений щодо ОСОБА_7 напад двома особами чоловічої статі із описом зовнішності нападників; рапорт працівника поліції від 07.01.2021, за яким поліцейським під час несення служби було помічено двох осіб чоловічої статі, котрі за зовнішніми ознакам були схожі на тих, що причетні до вчинення грабежу 07.01.2021 потерпілої ОСОБА_7 ; протокол затримання ОСОБА_5 як підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України від 07.01.2021; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.01.2021, за яким потерпіла ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_5 як особу, що здійснила на неї напад; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.01.2021, за яким свідок ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_5 як особу, що здійснив напад на потерпілу ОСОБА_7 тощо.

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про обґрунтовану підозру того, що ОСОБА_5 може бути причетний до вказаного злочину. При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

На спростування обґрунтованості підозри, за клопотанням сторони захисту, були допитані як свідки ОСОБА_9 - цивільна дружина підозрюваного ОСОБА_5 та її сестра ОСОБА_11 , які вказали, що ОСОБА_5 07.01.2021 був вдома, напередодні вони випили пива, а прокинулися о 09 годині ранку, тобто о 06 годині ранку ОСОБА_5 знаходився вдома.

Однак суд критично сприймає покази даних свідків, оскільки такі є зацікавленими особами, й можуть надавати викривлену інформацію про місце перебування підозрюваного ОСОБА_5 в день події 07.01.2021.

Щодо показів потерпілої ОСОБА_7 , даних нею в судовому засіданні при допиті її як свідка й наведених вище, слідчий суддя зазначає, що такі є відмінними від наданих нею слідству 07.01.2021, однак не спростовують інші докази, зокрема протокол допиту свідка ОСОБА_10 та протокол пред`явлення ОСОБА_5 до впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_10 , за якими останній вказує на ОСОБА_5 як на особу, що здійснила грабіж потерпілої ОСОБА_12 , якими орган досудового розслідування обґрунтовує підозру ОСОБА_5 .

Крім того, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 пояснювала, що їй телефонувала невідома особа, просила дати покази, обіцяла відшкодувати заподіяні збитки, спілкувалася з нею з приводу нападу, що розцінюється слідчим суддею як спроба невідомих осіб примусити потерпілу ОСОБА_7 змінити дані нею раніше покази та відмовитись від того, що нею за фотознімками був впізнаний як нападник підозрюваний ОСОБА_5 .

При цьому слідчий суддя зазначає, що ч. 2 ст. 186 КК України не є злочином, в якому кримінальне провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення, а заподіює шкоду зокрема й суспільним інтересам.

Як вбачається з матеріалів, наданих слідчим на обґрунтування клопотання, зазначені у такому обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних, отже за переконанням слідчого судді, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України вручено ОСОБА_5 08.01.2021, при цьому такий затриманий за протоколом затримання о 17 год. 20 хв. 07.01.2021.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя враховує, що при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 зазначений прокурором та слідчим ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення знайшов своє підтвердження. Так з пояснень ОСОБА_5 в судовому засіданні з`ясовано, що він раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти власності, а саме був засуджений у 2009 році за ч. 1 ст. 185 КК України. Вказаний ризик посилюється й з огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_5 не працює, постійного заробітку не має, а отже з корисливих мотивів може вчинити інше кримінальне правопорушення.

При обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , заявлений прокурором ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні, знайшов своє підтвердження. Так, розглядуване кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, підозрюваний ОСОБА_5 може здійснювати незаконний тиск на потерпілу, свідків, схиляти таких до зміни даних слідству показів як безпосередньо, так і за допомогою третіх осіб. Вказане посилюється й з огляду на те, що потерпіла ОСОБА_13 в судовому засіданні 09.01.2021 надала слідчому судді відмінні покази від тих, які показала слідчому, зокрема під час пред`явлення фотокартки ОСОБА_5 для впізнання за фотознімками. Вказане створює загрозу надання потерпілою та свідками неправдивих показань, або зміни раніше наданих.

Разом з цим, наявність вказаного ризику породжує ризик перешкоджання підозрюваним ОСОБА_5 кримінальному провадженню іншим чином, оскільки вплив на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні призведе до неможливості встановлення дійсних обставин інкримінованого підозрюваному злочину. Вказаний ризик, на думку слідчого судді, підтверджується вищевказаним, а саме тим, що на потерпілу ОСОБА_7 невідомими особами вже вчинявся тиск, які телефонували їй та пропонували відшкодування шкоди і просили дати «вигідні» покази.

Окрім цього ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні грабежу за попередньою змовою групою осіб, а саме не встановленою на даний час слідством особою. Тож задля уникнення кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 186 КК України підозрюваний може вступати у поза процесуальні контакти з іншим підозрюваним у вказаному злочині для формування у слідства викривленої позиції щодо дійсних обставин інкримінованого їм діяння.

Інші ризики вказані слідчим в клопотанні та заявлені прокурором в судовому засіданні не знайшли свого достатнього обґрунтування під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 .

Застосування альтернативних запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією підозрюваного ОСОБА_5 від суспільства, на думку слідчого судді, буде недостатнім для попередження вищевказаних ризиків й забезпечення належної процесуальної поведінки такого. Так, перебуваючи до прикладу під домашнім арештом, ОСОБА_5 , використовуючи засоби мобільного зв`язку та «Інтернет», може здійснювати незаконний тиск на потерпілу та свідків дистанційно, або підбурювати до вчинення такого впливу третіх осіб.

В рішенні у справі «Лабіта проти Італії» Європейський суд з прав людини вказує, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину проти власності, а саме у грабежі, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого за попередньою змовою групою осіб, будучи при цьому раніше судимим за ч. 1 ст. 185 КК України. Така систематичність у вчиненні злочинів, а також насильницький спосіб вчинення злочину, в якому ОСОБА_5 наразі підозрюється, свідчить про те, що підозрюваний нехтує загальноприйнятими в суспільстві правилами поведінки.

Разом з цим, слідчий суддя також враховує особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_5 не працює, що свідчить про відсутність офіційного та постійного джерела доходу й посилює вищезазначені ризики.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам, свідчить про підставність обрання запобіжного заходу підозрюваному у виді тримання під вартою на строк до 30 днів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених названим Кодексом. Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків; розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення суду від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, виходить з вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, і вважає, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, становить 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 45400 гривень.
Підозрюваний ОСОБА_5 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі. У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілою у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну. Строк вказаних обов`язків, у разі внесення застави, відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, визначено до одного місяця.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Обрати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до тридцяти днів.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 визначено до 07 лютого 2021 року включно.
Встановити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 45400 (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень 00 копійок.
Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_5 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі.
У разі внесення застави на ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;
- не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілою у цьому кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання вищезазначених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.
Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків визначено до 07 лютого 2021 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1