УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 120 191 001 000 008 34 від 29.01.2019

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про продовження строку досудового розслідування кримінального провадження № 120 191 001 000 008 34 від 29.01.2019 за ч. 1 ст. 365-2 КК України.
На обґрунтування клопотання зазначено, що вказаним органом здійснюється досудове розслідування за фактом протиправних дій службових осіб НБУ та ФГВФО, що виразились у прийнятті постанови НБУ № 934 «Про віднесення ПАТ «Укрінбанк» до категорії неплатоспроможних» та введення тимчасової адміністрації, що завдало банку, вкладникам та акціонерам матеріальної шкоди.

Однак, через те, що у вісімнадцятимісячний строк завершити досудове розслідування неможливо у зв`язку з необхідністю проведення низки слідчих та процесуальних дій, слідчий просив продовжити строк досудового розслідування на шість місяців.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Слідчий суддя, заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст.7 КПК України однією з загальних засад кримінального провадження є законність, яка відповідно до ст. 9 КПК полягає у тому, під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватись вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України та керуватись у своїй діяльності рішеннями Європейського Суду з прав людини(далі ЄСПЛ).

Згідно з статтею 8 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 219 КПК строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину становить дванадцять місяців.

Стаття 294 КПК уповноважує слідчого суддю за клопотанням слідчого неодноразово продовжити строк досудового розслідування до моменту повідомлення особі про підозру у кримінальному провадженні щодо нетяжких злочинів на шість місяців.

Водночас, ч. 4 ст. 2951 КПК визначає, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про продовження строку досудового розслідування до повідомлення особі про підозру у разі його протиправності та необґрунтованості, а також, якщо слідчий не доведе, що додатковий строк необхідний для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, або для проведення чи завершення експертизи, за умови, що ці дії не могли бути здійснені чи завершені раніше з об`єктивних причин.

Дослідивши клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що воно є протиправним , виходячи з такого.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини тощо.

У той же час, відповідно до вказаної вище норми жоден невинуватий не може бути обвинувачений чи засуджений.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК для вручення повідомлень.

Водночас, у рішенні ЄСПЛ у справі «Салов проти України» вказано, що поняття «обвинувачення» має «автономне» значення, воно повинно розумітися в сенсі Конвенції, а не лише в контексті його значення в національному праві.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Рінгайзен проти Австрії» Європейський Суд визначив, що моментом висунення обвинувачення особі може вважатись початок досудового розслідування щодо конкретної особи чи арешт банківських рахунків конкретної особи.

Отже, виходячи з наведеного вище, підозрюваним є особа, відносно якої фактично здійснюється досудове розслідування, однак формально не повідомлено про підозру.

Слідчий у своєму клопотанні зазначає, що дії посадових осіб НБУ містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК.

Таким чином, органом досудового розслідування фактично розслідується кримінальне провадження відносно обмеженого кола посадових осіб НБУ.

Частина 1 статті 365-2 КК встановлює відповідальність за зловживання своїми повноваженнями аудитором, нотаріусом, оцінювачем, уповноваженою особою або службовою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, іншою особою, яка не є державним службовцем, посадовою особою місцевого самоврядування, але здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, у тому числі послуг експерта, арбітражного керуючого, приватного виконавця, незалежного посередника, члена трудового арбітражу, третейського судді (під час виконання цих функцій), або державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, державним виконавцем, приватним виконавцем з метою отримання неправомірної вигоди, якщо це завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб.
Викладене свідчить, що суб`єкт вчинення цього злочину є спеціальним у розумінні ч. 1 ст. 11 КК, а саме виключний перелік, зазначений у диспозиції ч. 1 ст. 365-2 КК.
Водночас, посадова особа НБУ не може бути суб`єктом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК.
Таким чином, слідчий ОСОБА_3 просив продовжити строк досудового розслідування щодо особи, яка не є суб`єктом розслідуваного злочину.
Вищезазначене у сукупності свідчить, що клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування є протиправним.
Крім того, слідчий суддя зазначає, що у задоволенні клопотання слід відмовити також з підстав необґрунтованості.
Так, слідчий просив продовжити строк досудового розслідування через необхідність здійснення допиту службових осіб НБУ, ФГВФО, ПАТ «Укрінком», витребування у посадових осіб НБУ інформації щодо повернення банківської ліцензії ПАТ «Укр/Ін/Ком», а також здійснення інших слідчих і процесуальних дій, спрямованих на завершення досудового розслідування.
При цьому слідчий суддя враховує, що доводи про продовження строку досудового розслідування у зв`язку з необхідністю проведення вказаних вище слідчих дій вже були предметом розгляду слідчим суддею, рішенням якого від 28.01.2020 строк досудового розслідування продовжено на 6 місяців.

У той же час, слідчим у клопотанні та у судовому засіданні не зазначені обставини, які б об`єктивно перешкоджали останньому упродовж дванадцятимісячного та додаткового шестимісячного строку здійснити вказані слідчі дії.

Враховуючи вищевказане, керуючись ст. 219, 294, 2951 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
У задоволенні клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 120 191 001 000 008 34 від 29.01.2019 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1