Провадження № 1-кс/161/6797/20
У Х В А Л А
м. Луцьк 17 вересня 2020 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Луцького районного ВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області рядового поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Луцького районного ВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області рядовий поліції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні Шпотою звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучено в ході огляду місця події від 09.09.2020р.

Своє клопотання мотивує тим, що 08.09.2020 близько 23 години 00 хвилин, в селі Боголюби Луцького району, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись за місцем свого проживання в будинку розташованому по АДРЕСА_1 , підчас словесного конфлікту з мамою ОСОБА_5 , тримаючи в руці кухонний ніж з необережності завдав собіпроникаюче ножове поранення черевної порожнини

Даний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000783 від 09.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України.

09.09.2020 з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, відшукання слідів вчинення злочину й інших об`єктів, що можуть бути долучені до матеріалів кримінального провадження як речові докази, в приміщення будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , було проведено огляд місця події.
До початку проведення огляду, тобто 09.09.2020, ОСОБА_5 підготувала та подала на ім`я начальника Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області письмову заяву про надання дозволу працівникам поліції на проведення огляду у вищевказаному приміщенні будинку.
В ході проведення огляду місця події від 09.09.2020 р. було виявлено та вилучено речі, які постановою від 09.09.2020р. були визнані речовими доказами.

В судове засідання не прибув слідчий, однак подав до суду письмову заяву, в якій просив проводити розгляд даного клопотання без його участі; клопотання підтримав з підстав, викладених у клопотанні.

Так, згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене вилучене майно, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, а також те, що є достатні підстави вважати, що воно дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України, тому клопотання про накладення арешту на майно слід задовольнити та накласти арешт на майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке вилучено 09.09.2020 року в ході огляду місця події, а саме: кухонний ніж із дерев`яною рукояткою чорного кольору довжиною леза 9 см; спортивну кофту чорного кольору; футболку світлого кольору, на якій наявні плями бурого кольору.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_1