Справа № 939/166/21
УХВАЛА
підготовчого судового засідання

27 січня 2021 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

членів колегії суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_11 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт Бородянка Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000775 від 26 жовтня 2020 року, про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт Бородянка Київської області, громадянина України, який проживає в АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в :

22 січня 2021 року з Бородянського відділу Фастівської місцевої прокуратури Київської області до Бородянського районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

За ухвалою судді від 25 січня 2021 року підготовче судове засідання було призначено на 27 січня 2021 року на 15 годину.

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються в тому, що 25 жовтня 2020 року обвинувачений ОСОБА_6 перебував за адресою: Київська область, Бородянський район, с. Небрат, на відстані, близько 1,5 км в напрямку поля за координатами 50.6570241.29.8708408 разом із ОСОБА_7 і особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, та ОСОБА_12 , де вживали спиртні напої.
В ході розпиття спиртних напоїв між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, виникла сварка із ОСОБА_12 , в ході якої у ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, виник кримінально протиправний умисел, направлений на умисне протиправне заподіянні смерті ОСОБА_12 .
Реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, направлений на умисне протиправне заподіянні смерті ОСОБА_12 , того дня, в той же час, перебуваючи за вказаною адресою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання їх суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння смерті потерпілому, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, нанесли численні удари (точна локалізація та кількість ударів досудовим розслідуванням не встановлена) у голову та інші частини тіла ОСОБА_12 , спричинивши тілесні ушкодження, а саме: множинні синці на повіках правого і лівого ока, на верхній і нижній губі справа, в ділянці носа зліва, крововиливи на білочній оболонці правого і лівого ока, на слизовій оболонці верхньої і нижньої губи, забійні рани верхньої губи справа, нижньої губи і підборіддя справа, травматична ампутація другого зуба верхньої щелепи справа, першого зуба справа і першого зуба зліва нижньої щелепи, масивні крововиливи в м`які тканини лобної ділянки голови справа, лобної ділянки голови зліва, скроневих ділянок справа і зліва, потиличної ділянки голови справа з розповсюдженням на праву бокову поверхню верхньої третини шиї, потиличної ділянки в центрі і зліва, тім`яних ділянок голови справа і зліва, множинні відкриті переломи кісток склепіння і основи черепу в ділянках луски лобної кістки справа, луски скроневої кістки справа, які розповсюджуються на основу черепа в ділянці пірамідки скроневої кістки справа і зону турецького сідла, а також переломи кісток лицевого скелету в ділянці верхньої щелепи справа, виличних кісток і кісток носа, масивні крововиливи під тверду мозкову оболонку, під м`яку мозкову оболонку базальної частини головного мозку, в шлуночки головного мозку, в тканину головного мозку, в ділянці стовбура головного мозку з набряком головного мозку, множинні синці передньої і лівої бокової поверхні середньої третини шиї, масивні крововиливи в м`які тканини шиї в ділянці під`язикової кістки і щитовидного хряща, переломи ріжка під`язикової кістки і ріжків щитовидного хряща, ущемлення язика, рідка кров в трахеї, внутріальвеолярні крововиливи, вогнища набряку і гемосидероза, ділянки гострої альвеолярної емфіземи і дістелектазу в легенях, множинні переломи 5, 6, 7, 8 ребер зліва по середньо - ключичній лінії зліва з масивними крововиливами в м`язи грудної клітини, клітини Краєвського в печінці, реологічних властивостей крові, множинні синці передньої і внутрішньої поверхонь середньої і нижньої третин лівого плеча, передньої і внутрішньої поверхні нижньої третини правого плеча, множинні синці і садна (подряпини) спини в ділянці правої і лівої лопатки, попереку, правої і лівої сідниць, задньої поверхні середньої третини правої гомілки, лівої бокової поверхні грудної клітки і лівої бокової поверхні живота.
Внаслідок спричиненої відкритої черепно-мозкової травми у вигляді множинних переломів кісток черепа з крововиливами під оболонки, в шлуночки, в тканину і стовбурову частину головного мозку ОСОБА_12 помер на місці події.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 , посилаючись на те, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог КПК України, підстав для закриття провадження або внесення подання про визначення підсудності немає, просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду та викликати в судове засідання обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , потерпілу ОСОБА_10 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_11 .

Захисники адвокати ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представник потерпілої адвокат ОСОБА_11 , потерпіла ОСОБА_10 не висловили заперечень щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Вислухавши думки учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підсудне Бородянському районному суду Київської області, підстав для закриття кримінального провадження не встановлено, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України, а тому кримінальне провадження необхідно призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні, після роз`яснення їм можливості та особливості кримінального провадження стосовно них судом присяжних, просили проводити судовий розгляд кримінального провадження колегіально судом у складі трьох суддів, клопотання про судовий розгляд кримінального провадження судом присяжних не заявили, а тому судовий розгляд необхідно здійснювати колегіально судом у складі трьох суддів.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_11 і потерпіла ОСОБА_10 в підготовчому судовому засіданні просили прийняти до розгляду цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 , пред`явлений до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 350 тис. грн з кожного з обвинувачених.

Відповідно до ст. 61 КПК України, цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне цивільний позов ОСОБА_10 прийняти до розглядуі визнати потерпілу ОСОБА_10 цивільною позивачкою, а обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 цивільними відповідачами.

За ухвалою слідчого судді Бородянського районного суду Київської області від 30 жовтня 2020 року до ОСОБА_6 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 грудня 2020 року (включно).

За ухвалою слідчого судді Бородянського районного суду Київської області від 22 грудня 2020 року дія обраного відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була продовжена до 28 січня 2021 року (включно).

За ухвалою слідчого судді Бородянського районного суду Київської області від 30 жовтня 2020 року до ОСОБА_7 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 грудня 2020 року (включно).

За ухвалою слідчого судді Бородянського районного суду Київської області від 22 грудня 2020 року дія обраного відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була продовжена до 28 січня 2021 року (включно).

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про обрання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким, а тому, усвідомлюючи тяжкість покарання, що їм загрожує, обвинувачені, перебуваючи на волі, можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам і є достатні підстави для обрання відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання їх під вартою.

Вислухавши думки захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які поклалися на розсуд суду, думки представника потерпілої адвоката ОСОБА_11 та потерпілої ОСОБА_10 , які підтримали клопотання прокурора, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення "Лабіта проти Італії" від 06 квітня 2000 року, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.
Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Тимошенко проти України" вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справіта переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" № 33977/96 від 25 липня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів".
Також, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Оцінюючи викладене, суд вважає, що тяжкість і обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , тяжкість покарання, що їм загрожує у разі визнання їх винуватими, враховуючи дані про особи обвинувачених, які ніде не працюють, а обвинувачений ОСОБА_6 раніше судимий та відбував реальне покарання в місцях позбавлення волі, свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачені, перебуваючи на волі можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків з метою уникнути кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення і застосування більш м`яких запобіжних заходів, є недостатнім, а тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора і обрати обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах двох місяців.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 197, 199, 314, 315, 316, 384 КПК України, суд

у х в а л и в :

Призначити кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Бородянського районного суду Київської області на 02 лютого 2021 року на 15 годину.

Кримінальне провадження розглянути судом колегіально у складі трьох суддів.

В судове засідання викликати в.о. начальника Бородянського відділу Фастівської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , потерпілу ОСОБА_10 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_11 .

Визнати потерпілу ОСОБА_10 цивільною позивачкою, а обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 цивільними відповідачами.

Клопотання прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" до 26 березня 2021 року.
Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" до 26 березня 2021 року.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення лише в частині обрання запобіжного заходу, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Головуючий суддя ОСОБА_13

Судді

ОСОБА_14