Справа № 183/4093/18
№ 1-кп/183/1454/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду у спрощеному порядку кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000827 від 05 травня 2018 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянки України, офіційно не працюючої, не заміжньої, з повною загальною середньою освітою, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

У відповідності до обвинувального акту та доданих до нього матеріалів кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, повністю згодна із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного нею, в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченим ч.1 ст.394 КПК України, подала письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно неї у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за її відсутності (а.с.07).

Потерпіла ОСОБА_5 не заперечувала проти такого розгляду, про що надала відповідну заяву (а.с.08).

Ухвалою суду від 26 серпня 2020 року за клопотанням прокурора, у відповідності до вимог ст.ст.381, 382 КПК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, призначено до судового розгляду без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст.107 КК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За результатами спрощеного провадження встановлено, що 06 квітня 2018 року приблизно о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись біля магазину «Продуктовий», що розташований по вул. Дружби, 95, м. Новомосковська Дніпропетровської області, помітила у своєї знайомої ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Nomi i450 Тrеnd Вlасk», імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , і в цей момент, у неї виник злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, а саме мобільним телефоном марки «Nomi i450 Тrеnd Вlасk», імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 , шляхом зловживанням довірою - шахрайства, реалізуючи який одразу, тобто 06 квітня 2018 року приблизно о 22 годині 35 хвилин ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою, раніше знайомої ОСОБА_5 , попросила у неї мобільний телефон марки «Nomi i450 Тrеnd Вlасk», імей 1: НОМЕР_4 - і, імей2: НОМЕР_3 , щоб зателефонувати, і після того, як ОСОБА_5 , розраховуючи на повернення, передала свій мобільний телефон ОСОБА_3 , остання, імітуючи розмову по мобільному телефону, відійшла від магазину «Продуктовий», що розташований по вул. Дружби, 95, м. Новомосковськ Дніпропетровської області та більше мобільний телефон не повернула, тим самим заволодівши мобільний телефоном марки «Nomi i450 Тrеnd Вlасk», імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_3 .

В подальшому ОСОБА_3 , розпорядилась мобільним телефоном марки «Nomi i450 Тrеnd Вlасk», імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_3 , на власний розсуд, чим заподіяла матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 700 грн.

Зазначені дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта їх письмові заяви.
З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення (проступку) мала місце, вина обвинуваченої ОСОБА_3 у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) при обставинах встановлених органом досудового розслідування доведена повністю, поза розумним сумнівом, а дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст.190 КК України.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд враховує, що за місцем мешкання вона характеризується негативно, однак обставин, що обтяжують її покарання згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Разом з тим суд враховує, що вона обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, є особою раніше не судимою, на обліку у лікарів не перебуває, шкода завдана кримінальним правопорушенням відшкодована.

Щире каяття обвинуваченої ОСОБА_3 визнається обставиною, що пом`якшує її покарання.

З урахуванням даних про особу обвинуваченої, обставин вчиненого кримінального проступку, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах санкції статті кримінального закону, за яким визнав її винуватою. При цьому вважає, що саме таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Вирішуючи питання про розмір штрафу, суд виходить з наступного.
За загальними правилом, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. (ч.2 ст. 4 КК України).
Санкцією ч 1. ст. 190 КК України, в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченою кримінального правопорушення, було передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або громадські роботи на строк до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.
01 липня 2020 року набули чинності зміни до ч.1 ст. 190 КК України, згідно з якими посилена відповідальність за вказане правопорушення у вигляді штрафу та встановлено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років. (Закон № року №2617-VIII від 22 листопада 2018). При цьому даним законом диспозицію ч.1 статті 190 КК України змінено не було.
Відповідно до ч.2 ст. 5 КК України, Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Враховуючи, що санкцією ч 1. ст. 190 КК України, в редакції закону № 2617-VIII посилена відповідальність обвинуваченої щодо покарання у вигляді штрафу, порівняно з редакцією що діяла до 01 липня 2020 року, то застосуванню в даному випадку підлягає санкція ч.1 ст. 190 КК України в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченою кримінального правопорушення (щодо штрафу).
Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню була проведена судово-товарознавча експертиза №3146-18, вартість якої складає (143*2) 286 гривень, які підлягають стягненню з обвинуваченої в силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винної, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 100, 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень.

Речові докази:
- договір про надання кредиту під заставу №9.36283/0 - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 286 гривень.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковськимй міськрайонний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1