Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

29 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0006098 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Києва, громадянина України,

що зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 7 серпня 2020 року,

у с т а н о в и л а :

Солом`янським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження № 0006098 щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Як зазначено в обвинувальному акті, 15 червня 2019 року близько 21 години ОСОБА_7 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , на ґрунті неприязних відносин умисно завдав кулаками невстановлену кількість ударів своєму вітчиму ОСОБА_8 в область голови і тулуба, заподіявши йому тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть потерпілого.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07.08.2020 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 05.10.2020 року включно.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, стверджуючи про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке виразилося в тому, що питання доцільності продовження тримання під вартою було розглянуто без участі захисника ОСОБА_6 , яка, на його думку, є обов`язковою.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу і просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід; доводи захисника ОСОБА_6 , який також просив застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід та повідомив, що сталося непорозуміння, оскільки він вважав, що питання про продовження розгляду справи без його участі узгоджене з його підзахисним; доводи прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін; провівши судові дебати, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Згідно з ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання ОСОБА_7 під вартою, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КК України, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Що стосується доводів в апеляційній скарзі про порушення права обвинуваченого на захист, то вони не знайшли свого підтвердження.

Всупереч твердженням обвинуваченого участь захисника у цьому кримінальному провадженні згідно з ст.52 КПК України не є обов`язковою. На технічному носії інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції, міститься аудіозапис, у відповідності з яким після повідомлення головуючим про те, що вирішення питання доцільності продовження строку тримання під вартою за відсутності захисника узгоджено з учасниками судового провадження, ніяких заперечень з цього приводу ОСОБА_7 не висловлював, а також не заперечував проти продовження йому строку тримання під вартою. На користь того, що істотних порушень вимог кримінального процесуального закону судом допущено не було, свідчать і пояснення захисника в суді апеляційної інстанції.

Отже, ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і вмотивованою, тому підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 7 серпня 2020 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3