У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.12.2020 Справа №607/21898/20

провадження № 1-кс/607/9068/2020

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Тернопіль клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , погоджене з заступником керівника Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , подане в рамках кримінального провадження № 0000041 від 04 червня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України, про арешт майна,
встановила:

до слідчого судді надійшло вказане клопотання, у якому слідчий, за погодженням з прокурором, просить накласти арешт на земельну ділянку площею 2 га, з кадастровим номером :01:001:1010, яка згідно проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відноситься до земель сільськогосподарського призначення та перебуває за межами населеного пункту с. Дичків Тернопільського району Тернопільської області, у приватній власності ОСОБА_7 , жителя АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що вказане майно є речовим доказом у кримінальному провадженні; арешт необхідний для збереження цього речового доказу, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 , який входить в групу слідчих у даному кримінальному провадженні, вказані вимоги підтримав з мотивів, викладених у клопотанні, та просив їх задовольнити.
Власник майна у судове засідання не з`явився, однак забезпечив явку свого представника, адвоката ОСОБА_4 , котрий проти задоволення клопотання заперечив. Пояснив, що його клієнт є добросовісним набувачем вказаної земельної ділянки. Слідчим не доведено, що вона є речовим доказом у кримінальному провадженні. Вважає, що такими доказами можуть бути речі, або предмети, які знаходяться на земельній ділянці, а не вона сама. За таких обставин, обмеження прав ОСОБА_8 , які матимуть місце у випадку накладення арешту, є необґрунтованими. Подав в судовому засіданні копії документів щодо земельної ділянки.
Заслухавши пояснення, розглянувши клопотання та додані до нього копії документів, слідчий суддя вважає, що у його задоволенні слід відмовити з огляду на таке:
Головним управлінням НП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000041 від 04 червня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України.
Як зазначено у клопотанні слідчого, досудовим розслідуванням встановлено, що до Тернопільського РВП Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області надійшли матеріали від СБ України в Тернопільській області про те, що службові особи відділу Держгеокадастру у Тернопільському районі /попередня назва Управління Держкомзему у Тернопільському районі/, маючи права доступу до Національної кадастрової системи, вчинили несанкціоновану зміну інформації, яка обробляється в електронно-обчислювальних машинах /комп`ютерах/ та автоматизованих системах, а саме несанкціоновано змінили координати місця розташування земельних ділянок із кадастровими номерами :01:001:1010 та :01:001:1050, перемістивши їх місце знаходження в цій системі. Внаслідок наведених протиправних діянь відбулось накладення земельної ділянки в натурі на земельну ділянку, на якій знаходиться світлосигнальне заподіяння /ССО/ ОМІ-2 Чехословацького виробництва ЗКРТ-8 1984 року випуску, перебуває на балансі КП «Фірма «Тернопільавіаавтотранс», що призвело до заподіяння істотної шкоди комунальному підприємству та унеможливлення використань вказаного світлосигнального обладнання і перешкоджання функціонуванню злітно-посадкової смуги, також безпечному прийому повітряних суден, в т.ч. літерних. Згідно проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1010, вказана земельна ділянка обліковується як землі сільськогосподарського призначення площею 2 га, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_7 , жит. АДРЕСА_1 за межами населеного пункту с. Дичків, Тернопільського р-ну, Тернопільської області.

Згідно із абзацом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження /абзац 2 ч. 1 ст. 170 КПК України/.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу.
З огляду на процитовані норми КПК України, завдання арешту майна, як заходу забезпечення кримінального провадження, чітко визначені законом, та недоведення слідчим наявності таких обставин тягне за собою відмову у задоволенні клопотання про такий арешт.
Саме така ситуація має місце у даній справі.
Слідчий, клопочучи в клопотанні про накладення арешту на зазначену земельну ділянку, не довела його необхідності, а також того, що у випадку, якщо таких заходів не вжити, це майно може бути приховуване, пошкоджене, зіпсуване, знищене, перетворене, відчужене, тобто, наявності ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу.
Більше того, існування вказаних ризиків є неможливим, виходячи із типу майна, щодо якого розглядяться питання про накладення арешту /земельна ділянка з категорії земель сільськогосподарського призначення/ та суті кримінального правопорушення, котре розслідується і полягає у маніпуляціях із геолокаційними координатими у Національній кадастровій системі службовими особами органу державної влади. Тобто ні власники, ні користувачі вказаної земельної ділянки неспроможні вчинити дій, внаслідок яких завдано шкоди інтересам юридичної особи.

Окрему увагу слід приділити таким ризикам, як відчуження вказаної земельної ділянки. Хоча вони і можуть мати місце, однак слідчим не доведено, як такі дії можуть перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.
Таким чином, дане клопотання про арешт не підлягає задоволенню на підставі ч. 1 ст. 173 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,
постановила:
у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , погодженого з заступником керівника Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , поданого в рамках кримінального провадження № 0000041 від 04 червня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України, про арешт майна, відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1