ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 612/508/20 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/1797/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: застосування запобіжних заходів
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Близнюківського районного суду Харківської області від 04 вересня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Близнюківського ВП Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000160 від 19.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Близнюківського районного суду Харківської області від 04 вересня 2020 року задоволено клопотання слідчого СВ Близнюківського ВП Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000160 від 19.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Стосовно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківська установа виконання покарань» (№ 27), строком до 02.11.2020 включно, взявши під варту в залі суду негайно та визначено заставу у розмірі 50 (п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 105 100грн, при внесенні якої, ОСОБА_6 з-під варти звільнити і покласти на нього обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування зі свідками за цим кримінальним провадженням.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 просить скасувати зазначену ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою його фактичного мешкання.
В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено підставу для обрання запобіжного заходу, як тримання під вартою, зокрема, слідчим не доведено наявність підозри та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, не доведено обставини щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобіганню ризиків, зазначених в клопотанні. Також не взято до уваги, що ОСОБА_6 має постійне місце мешкання, не офіційно працює у фермера, наміру чинити перешкоди досудовому розслідуванню не має. Стверджує, підозрюваним що винним себе у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнає, щиро розкаявся у скоєному та готовий співпрацювати зі слідством.
Прокурор та захисник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, надали заяви, в яких просили розглядати справу без їх участі.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурора та захисника, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом Близнюківського ВП Лозівського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000160 від 19.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
02.09.2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
02.09.2020 слідчий поліції ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Близнюківського районного суду Харківської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 .
В обґрунтування клопотання слідчий посилався на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тяжкість кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів; незаконно впливати на свідків цього кримінального провадження, а також продовжувати вчиняти умисні корисливі злочини. Обґрунтування підозри слідчий підтверджував зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця подій, речовими доказами, протоколами допиту потерпілого, свідків, висновками експертизи. Зазначив, що ОСОБА_6 скоїв умисний тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання на строк до 6 років позбавлення волі. Вважав, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України стосовно ОСОБА_6 має бути обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Близнюківського районного суду Харківської області від 04 вересня 2020 року вказане клопотання слідчого задоволено.
Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 , слідчий суддя зазначив, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри, сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду та вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Прокурором, слідчим та судом враховано відомості про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який неодноразово судимий, а саме: 1) вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 01.03.2002 за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, постановою Жовтневого районного суду м. Харків звільнений 06.04.2005 умовно-достроково з невідбутим строком 7 місяців 9 днів; 2) вироком Чугуївсього міського суду Харківської області від 21.12.2005 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 21.01.2010 у зв`язку з відбуттям строку покарання; 3)вироком Чугуївського міського суду Харківської області 04.12.2012 за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 4) вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 13.05.2013 за ч. 2 ст. 190, ч. 2. ст. 185, ч. 1 ст. 263, ст. 70 , ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений 22.08.2014 у зв`язку з відбуттям строку покарання; 5) вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 21.11.2019, за ч. 3 ст. 186 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним строком 3 роки. Крім того ОСОБА_6 має не зняту та не погашену в установленому порядку судимість, вчинив злочин в період іспитового строку за попередньою судимістю, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, та доведено достатньо підстав та ризиків вважати, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів; незаконно впливати на свідків цього кримінального провадження, а також продовжувати вчиняти умисні корисливі злочини. Враховуючи неодноразові судимості ОСОБА_6 за вчинення умисних корисливих злочинів ті його схильність до їх вчинення, а також відсутність офіційного місця роботи та стабільного доходу слідчий суддя дійшов висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів на даній стадії судового розгляду неможливе.
Судова колегія погоджується з вказаними висновками слідчого судді з наступних підстав.
Відповідно до положень ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Докази, надані суду, вказують на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: відомості про особу підозрюваного, який неодноразово судимий, має не зняту та не погашену в установленому порядку судимість, вчинив злочин в період іспитового строку за попередньою судимістю, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо. Згідно наданих стороною обвинувачення відомостей, 02.09.2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України. Вказане об`єктивно свідчить про наявність ризику того, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів; незаконно впливати на свідків цього кримінального провадження, а також продовжувати вчиняти умисні корисливі злочини.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця подій, речовими доказами, протоколами допиту потерпілого, свідків, висновками експертизи та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності. Вказане свідчить про достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1, 2,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, є неможливим.
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання". (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).
Колегія суддів погоджується висновками суду першої інстанції, щодо існування ризиків передбачених п.п.1, 2, 3,5 ч. 1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження чи вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Наявність встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України є доведеною, врахована вагомість наявних доказів у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України.
З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3,5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, погоджується і апеляційний суд.
Доводи апеляційної скарги захисника з приводу недоведеності вказаних у клопотанні ризиків, спростовуються матеріалами справи і пред`явленою ОСОБА_6 підозрою у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а також наданими до клопотання доказами.

Суб`єктивні доводи апеляційної скарги сторони захисту з приводу необґрунтованості підозри, не свідчать про незаконність рішення слідчого судді. Питання оцінювання доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину на даному етапі провадження судом не вирішуються, оскільки вони підлягають розгляду при судовому розгляді по суті. Суд на цій стадії процесу на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Питання щодо остаточної кваліфікації має бути вирішене органом досудового розслідування. Згідно практики ЄСПЛ, який у рішенні в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р. встановив значення терміну «обґрунтована підозра» як таке, за якого існують факти чи інформація, що можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Посилання на наявність у підозрюваного ОСОБА_6 постійного місця мешкання та на те, що він не офіційно працює у фермера, наміру чинити перешкоди досудовому розслідуванню не має, не спростовує та не мінімізує наявних ризиків, запобігти яким в даному випадку може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою. При застосуванні запобіжного заходу слідчим суддею враховані всі підстави та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, дані про особу та наявні докази, про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, а також тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим і прийнято мотивоване рішення.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.
Керуючись ст. ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Близнюківського районного суду Харківської області від 04 вересня 2020 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді -