Справа № 541/1953/20
Провадження № 1-кс/541/74/2021
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А

05 лютого 2021 рокум.Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 ознайомившись із матеріалами скарги ОСОБА_2 в порядку ст.ст. 2, 3, 56,93,220 КПК України, ст. 3,8,55 Конституції України поданої у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №00005294 -
ВСТАНОВИВ:
05.02.2021 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшла скарга потерпілої ОСОБА_2 на триваючу бездіяльність дізнавачів СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області . В якій заявниця просить зобов`язати СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області вчинити певні слідчі дії, а саме допитати свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , провести слідчий експеримент на місці скоєння правопорушення за участі всіх свідків та учасників події. Будь яких додатків до скарги не додано.
Вивчивши вказану скаргу, приходжу наступного висновку.
Зі скарги вбачається, що у провадженні СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області знаходиться кримінальне провадження за №00005294 за фактом заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_2
11.12.2020 року у вказаному кримінальному провадженні заявником до прокурора Миргородської місцевої прокуратури направлено клопотання про проведення слідчого експерименту на місці події за участі всіх її учасників та свідків
Прокурором Порох Д 22.12.2020 року на виконання цього клопотання надані вказівки дізнавачу П.Таран СД Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області.
Оскільки незважаючи на вказівки прокурора дізнавачем її клопотання не виконано тривалий час заявник звернулася до слідчого судді із даною скаргою.
Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, у межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахуванням вимог ст.ст. 32, 33 КПК України щодо територіальної та інстанційної підсудності.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Разом з тим Європейського суду з прав людини,зазначає ,що право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства», (п. 57). Встановлюючи такі правила, держава користується певною свободою розсуду.
Відповідно до пп. 1-11 ч. 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Коло рішень, дій або бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді під час досудового розслідування, зазначеним вище переліком, не підлягає розширеному тлумаченню. При цьому скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Отже, предмет оскарження до слідчого судді під час досудового розслідування рішень, дій або бездіяльності слідчого, прокурора чітко окреслений у частині 1 статті 303 КПК України. КПК України визначає порядок та умови розгляду окремих скарг та в главі 26 регламентує повноваження слідчого судді, які можуть бути ним реалізовані за результатами такого розгляду.
Як вбачається із тексту обґрунтування скарги ОСОБА_2 не погоджується із діями дізнавача, якою не виконуються вказівки прокурора та не проводяться слідчіі дії які вона вважає за необхідне в ході розслідування кримінального провадження за №00005294.
Слідчий суддя не може оцінити чи підпадають оскаржувані дії дізнавача, під вичерпний перелік рішень дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, який передбачений ч. 1 ст. 303 КПК України, оскільки до скарги не додані будь-які докази які б підтверджували обставини викладені в скарзі. Насамперед чи зверталася потерпіла до органу дізнання чи до дізнавача яким проводиться досудове розслідування, з відповідним клопотанням, чи є прокурор ОСОБА_5 , повноважним прокурором у вказаному кримінальному, чи були надані прокурором вказівки щодо вчинення слідчих дій які вказані в скарзі.
Скаржник у своїй скарзі посилається на ст 220 КПК України, яка передбачає, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Однак віднести скаргу до розгляду її в порядку п.7 ч. 1 ст. 303 КПК України, яка передбачає, що рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, неможливо виходячи з вище викладених обґрунтувань.
Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу з урахуванням положень цієї глави.
Враховуючи вищевикладене, в тому числі предмет, мотиви та вимоги скарги, приходжу до висновку про необхідність, у відповідності до ч. 4 ст. 304 КПК України відмовити у відкриті провадження за скаргою.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на триваючу бездіяльність дізнавачів СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області в порядку ст.ст. 2, 38, 56,93,220 КПК України,с. 3,8,55 Конституції України поданої у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000529 .
Копія ухвали про відмову у відкритті провадження скарги невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання її копії безпосередньо до Полтавського апеляційного суду

Слідчий суддяОСОБА_1