Справа № 462/4302/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/949/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 07 серпня 2020 року про відмову у задоволенні скарги,

з участю заявника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Залізничного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей заяви про кримінальне правопорушення від 10.07.2020 року, зареєстрованої в ІТС ІПНП за № 15936.
Суд першої інстанції мотивує своє рішення тим, що дії Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області не суперечать вимогам ст.214 КПК України, уповноваженою особою правомірно не було внесено відповідні відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 10.07.2020 року.
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 07 серпня 2020 року, скасувати вказану ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою зобов`язати слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області внести відомості за заявою про злочин від 10.07.2020 року в ЄРДР.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_6 покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки хоч суб`єктами злочину є працівники служби судової охорони, які здійснюють пропуск до будівлі суду, та відповідно до п.2.2 «Правил пропуску осіб до будівлі Сихівського районного суду м. Львова та на його територію транспортних засобів» у неробочі дні та години пропуск осіб до будівлі Сихівського районного суду м. Львова забороняється, однак на переконання апелянта і не виключається взагалі, в тому числі для забезпечення прав скаржників, позивачів, які подають свої листи в поштову скриньку.

Перед початком розгляду справи, 09.11.2020 року на електронну адресу Львівського апеляційного суду надійшло клопотання в.о. керівника Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 про розгляд апеляційної скарги ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 07 серпня 2020 року без участі прокурора.
Заслухавши доповідь судді, заявника ОСОБА_6 на підтримання поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 07 серпня 2020 року про відмову у задоволенні скарги, то матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта, про те, що він отримав копію ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 07 серпня 2020 року про відмову у задоволенні скарги лише 21 серпня 2020 року.
Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із скаргою в порядку ст.303 КПК України, в якій просить зобов`язати уповноважену особу Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області внести відомості його заяви про кримінальне правопорушення від 10.07.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Подану скаргу обґрунтовує тим, що 10.07.2020 року звернувся в Залізничний ВП ГУ НП у Львівській області із заявою про вчинення працівниками Служби судової охорони кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, а саме: 10 липня 2020 року в період часу з 17.50 год. до 19.00 год. працівники Служби судової охорони обмежили доступ до поштової скриньки Сихівського районного суду м. Львова, чим порушили його право на звернення. Однак, всупереч вимогам ст.214 КПК України дані відомості не внесені в ЄРДР, що вказує на неправомірну бездіяльність Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області.
Як вбачається із заяви ОСОБА_6 від 10.07.2020 року про вчинене кримінальне правопорушення, заявник просить розпочати розслідування з приводу злочинних, на його думку, дій працівників Служби судової охорони, які 10.07.2020 року в період часу з 17.50 год. до 19.00 год. обмежили його доступ до поштової скриньки Сихівського районного суду м. Львова.
Відповідно до ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.
Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано «Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженим наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298. Згідно з п.1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.
На підставі п. 8 ч. 2 ст. 40 КПК України слідчий повноважний приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі й щодо зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення за наявності для того обґрунтованих підстав, як то, об`єктивних даних, які б дали йому змогу встановити відповідність ознак того чи іншого діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК України.
Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Крім цього, слід звернути увагу, що аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.
При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.
Таким чином, КПК України передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень, що містять у собі відомості про склад кримінального правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.
Якщо у заявах чи повідомленнях таких фактичних даних не зазначено, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ч.1 ст.367 КК України встановлено кримінальну відповідальність за службову недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.

Службова недбалість може виявлятися у формі бездіяльності, коли суб`єкт повністю не виконує покладені на нього службові обов`язки, або дії, коли покладені на нього службові обов`язки хоча і виконуються, але неналежним чином не так, як того потребують інтереси служби. Невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків свідчить про те, що службова особа не тільки повинна була, а й мала реальну можливість виконати покладені на неї службові обов`язки належним чином, тобто могли діяти так, як того вимагають інтереси держави.

Відповідальність за ст.367 КК України настає лише у випадку, якщо дії, які вона не виконала чи виконала неналежним чином, входили в коло її службових обов`язків.
Так, згідно з п.1.2 Правил пропуску осіб до будівлі Сихівського районного суду м. Львова та на його територію транспортних засобів (далі Правил), пропуск осіб до будівлі Сихівського районного суду м. Львова та на його територію транспортних засобів здійснюється працівниками Служби судової охорони.
Відповідно до пункту 2.2 Правил у неробочі дні та години пропуск осіб до будівлі Сихівського районного суду м. Львова забороняється, крім випадків, визначених цими Правилами.
Поряд з цим, ОСОБА_6 звернувся в Сихівський районний суд м. Львова в неробочий час, оскільки 10.07.2020 року, згідно розкладу роботи, Сихівський районний суд м. Львова працював до 16.45 год.
На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що заява ОСОБА_6 від 10.07.2020 року не є заявою про вчинене кримінальне правопорушення в розумінні ст.214 КПК України, а відомості, які викладені в такій заяві, не містять обставин, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення і які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення працівниками Служби судової охорони.
Таким чином, посадові особи Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області, дотримались вимог чинного законодавства України перевірили її та встановили факт відсутності обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, зазначеного заявником.
У зв`язку з вищевикладеним колегія суддів вважає, що слідчий суддя повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження та дійшов обґрунтованих висновків про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Залізничного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей заяви про кримінальне правопорушення від 10.07.2020 року, зареєстрованої в ІТС ІПНП за № 15936.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення, оскільки така постановлена із грубими порушенням норм процесуального та матеріального права та підлягає до скасування, колегія суддів вважає безпідставними.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 07 серпня 2020 року про відмову у задоволенні скарги колегією суддів не встановлено, а тому її слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

поновити ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 07 серпня 2020 року.

Ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 07 серпня 2020 року про відмову у задоволенні скарги, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: