ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/213/20 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2020 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 29 червня 2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшої слідчої СВ Тернопільського ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваної

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Тернополя, громадянки України, непрацюючої, без зареєстрованого місця проживання, яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

запобіжний захід у виді тримання під вартою до 23 год. 59 хв. 24 серпня 2020 року.

Визначено підозрюваній ОСОБА_7 розмір застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42040 грн. та у разі внесення застави покладено на підозрювану обов`язки: з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати до відповідних органів державної влади на зберігання закордонний паспорт та інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

Як вбачається з матеріалів, слідчим відділом Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001590 від 27 червня 2020 року, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 27 червня 2020 року, близько 19 годин 00 хвилин, у ОСОБА_7 , яка раніше підозрювалася у вчиненні умисних корисливих злочинів проти власності, під час перебування в приміщенні магазину «Рукавичка», що по вул. Героїв Крут, 3А в м.Тернопіль повторно виник злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , 27 червня 2020 року, близько 19 годині 00 хвилині, перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка», що по вул. Героїв Крут, ЗА в м. Тернополі, переконалась, що за нею ніхто не спостерігає та її дії не будуть помічені сторонніми особами, повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, таємно, з метою особистого споживання, із полиць, де стояли горілчані вироби, взяла почергово та поклала до поліетиленового пакету, який мала з собою, дві пляшки горілки «Явора Кленова чиста» торговельної марки «Ярова», ємністю 0,7 літрів, кожна вартістю 105 гривня 60 копійок за 1 пляшку, та одну пляшку горілки «Greenday Crystal» торговельної марки «Greenday», ємністю 0,7 літрів, вартістю 102 гривні 42 копійок, на загальну суму 313 гривень 62 копійки. Після чого ОСОБА_7 одразу вийшла із торгового залу, з метою уникнення можливого виявлення її працівниками магазину, минула касову зону, не розрахувавшись за вказаний товар.

Виконавши усі дії, які ОСОБА_7 вважала необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не закінчила з причин, які не залежали від її волі, оскільки при виході із торгового комплексу була затримана працівником охорони.

27 червня 2020 ОСОБА_7 , затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 28 червня 2020 року їй повідомлено пропідозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у клопотанні слідчої та обрати підозрюваній запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем її фактичного проживання, посилаючись на істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує на те, що суд першої інстанції не перевірив обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, наявності доказів існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України та неможливості застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу.

Зазначає, що суддею не обґрунтовано наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому обрання щодо неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає, занадто суворим.

Також вважає, що слідчий суддя не обґрунтував неможливості застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою та не врахував у повній мірі те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину невеликої тяжкості, шкода за який відшкодована, наявність на її утриманні малолітньої дитини та бабусі похилого віку, стан здоров`я підозрюваної.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрювану ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляцію, просять її задовольнити, думку прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просить її залишити без змін, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Висновок слідчого судді про необхідність обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є вірним і ґрунтується на досліджених матеріалах справи та вимогах кримінально-процесуального законодавства.

Обираючи відносно підозрюваної запобіжний захід слідчим суддею вірно встановлено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Таким ризиком слідчий суддя визнав те, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки вона підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, а тому, усвідомлюючи міру покарання за вчинене нею кримінальне правопорушення, з врахуванням кількості раніше вчинених нею злочинів, обвинувальні акти щодо яких скеровано до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області для розгляду, існує ризик того, що підозрювана може навмисно переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

Окрім цього, судом першої інстанції вірно встановлено і те, що підозрювана ОСОБА_7 може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки вона офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, що свідчить про її підвищену суспільну небезпеку як особи, щодо якої на даний час у Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області на розгляді перебуває три обвинувальні акти за обвинуваченням у вчиненні умисних корисливих злочинів проти власності.

Також 05 червня 2020 року стосовно ОСОБА_7 слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області вирішувалося питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України й у задоволенні клопотання слідчого відмовлено, і обрано запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, проте, ОСОБА_7 на шлях виправлення не стала та обґрунтовано підозрюється у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Згідно вимог ч.1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Оскільки обставини свідчать про наявність ризиків та дають підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_7 , перебуваючи на волі може продовжувати злочинну діяльність, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду чи іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенні досудового розслідування, тому висновок суду щодо неможливості застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу є вірним.

Також, слідчий суддя у відповідності до вимог ч.3 ст. 183 КПК України, врахувавши обставини правопорушення, вік підозрюваної, її майновий та сімейний стан та те, що вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та його наслідки, за наявності обґрунтованих ризиків, правомірно визначив ОСОБА_7 розмір застави 42040 грн., який достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Щодо посилання захисника на необґрунтованість підозри оголошеної ОСОБА_7 , то відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особлива тяжкість деяких злочинів, яка викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу (рішення у справі Летельє проти Франції).

Беручи до уваги наведене, доводи апеляційної скарги захисника про незаконність ухвали слідчого судді, є необґрунтованими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Будь-яких даних про відсутність ризиків, сторона захисту та підозрювана в апеляційну інстанцію не надали.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, є обґрунтованою, а тому підстав для її скасування немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 29 червня 2020 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді