Справа № 359/6297/20
Провадження № 1-кс/359/2042/2020
УХВАЛА
Іменем України

15 жовтня 2020 рокусуддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 від участі у розгляді скарги на бездіяльність слідчого,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області знаходиться скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого.
07 жовтня 2020 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області від ОСОБА_3 надійшло клопотання про відвід судді ОСОБА_4 на підставі ч. 1 п. 3, 4 ст. 75, ч. 3 ст. 81 КПК України, докази в матеріалах справи № 359/2118/19, № 359/7735/17.
Дане клопотання про відвід судді передано згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями на розгляд судді ОСОБА_1 07 жовтня 2020 року о 14 год. 35 хв.
ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву про відвід судді підтримав та просив задовольнити. Зазначив, що вважає дії слідчого судді ОСОБА_4 незаконними та такими, що спрямовані на приховування і прикривання злочинної діяльності слідчих органів та прокуратури м. Борисполя.
Суддя ОСОБА_4 про дату, час і місце розгляду заяви про відвід повідомлений у встановленому законом порядку та не скористався правом надання письмових пояснень.
Інші учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду заяви про відвід, до суду не з`явились, про причини неявки не повідомили, заяв чи клопотань на адресу суду не направили.
Неявка вищевказаних сторін не є перешкодою для розгляду заяви про відвід судді.
Дослідивши матеріали скарги, суд прийшов до наступного висновку.

При вирішенні цієї заяви, суд керується положеннями кримінального процесуального законодавства України, а також враховує практику Європейського суду з прав людини.
У справі за заявою Мироненка і Мартиненка проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності суду має визначатися для цілей п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див. у справі Фей проти Австрії, Ветштайн проти Швейцарії). У кожній окремій справі слід визначити чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та сутність, що свідчать про те, що суд є безстороннім (справа Пуллар проти Сполученого королівства).
Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (справа Ветштайн проти Швейцарії).
За змістом ст. 2, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. У п.п. 1, 2, 4 ч. 7 ст. 56 цього Закону зазначено, що суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів; виявляти повагу до учасників процесу.
Відповідно ч. 81 ст. КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.
Надаючи оцінку доводам заявника, суддею враховується передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним та безстороннім судом, встановленим законом.
У справі «П`єрсак проти Бельгії» Європейський суд з прав людини зазначив, що безсторонність суду, зазвичай, означає відсутність упередженості й включає в себе суб`єктивний та об`єктивний критерії. Визначаючи суб`єктивну складову вказаного поняття, ЄСПЛ у справі «Гаусшильдт проти Королівства Данії» вказав, що в процесі об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі, при цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки. Таким чином, критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його об`єктивності.
Об`єктивну складову категорії «безсторонній суд» Європейський суд з прав людини визначив у справі «Фей проти Австрії», зазначивши, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів у тому, що її забезпечено й гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, що можуть бути встановлені та змусити сумніватися в неупередженості судді. В рішенні у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» ЄСПЛ констатував необхідність визначення в кожній окремій справі, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, яка свідчить про небезсторонність суду.
Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.
Наведені у заяві ОСОБА_3 обставини фактично вказують на його незгоду щодо розгляду скарги саме суддею ОСОБА_4 , а також незгоду з рішеннями судді, ухваленими під його головуванням в інших справах.
Згідно ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Наведений перелік підстав для заявлення відводу чи самовідводу судді є вичерпним.
Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.
Відвід повинен бути вмотивованим, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо відвід не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.
Разом з тим, суду не надано жодних доказів в обґрунтування тверджень щодо судді ОСОБА_4 про те, що відсутні підстави вважати суддю таким, що виявлятиме та підтримуватиме високі стандарти поведінки під час розгляду скарги та буде розглядати її неупереджено, об`єктивно, законно та справедливо.

Однак, враховуючи категоричну недовіру сторони до нього, як головуючого у справі, небажання ОСОБА_3 , щодо розгляду його скарги на бездіяльність слідчого саме цим суддею та враховуючи практику ЄСПЛ, з метою виключення будь-яких сумнівів в неупередженості судді при розгляді вищевказаної скарги, суд вважає за необхідне заявлене клопотання задовольнити.
За таких обставин, керуючись ст.ст. 75, 81, 94, 242-244 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 9 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. 2, 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддя -
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_3 про відвід судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 від участі у розгляді скарги на бездіяльність слідчого - задовольнити.

Відвести суддю Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 від участі в розгляді скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого (справа № 359/6297/20, провадження № 1-кс/359/1738/2020).

Матеріали справи передати до канцелярії Бориспільського міськрайонного суду Київської області для визначення іншого судді в порядку, передбаченому ч.3 ст.35 КПК України.

Ухвала суду є остаточною та апеляційному оскарженню не підлягає.

Оголошення повного тексту ухвали судді здійснено 15 жовтня 2020 року.

Суддя ОСОБА_1