Справа № 576/1890/20
Провадження № 1-кс/576/505/20
УХВАЛА

16 вересня 2020 року м. Глухів

Слідчий суддя Глухівського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання дізнавача-старшого інспектора дізнання Глухівського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000124 від 03.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До суду з даним клопотанням звернувся дізнавач, мотивуючи його тим, що 08.09.2020 на підставі ухвали слідчого судді Глухівського міськрайонного суду за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке здобуте у результаті його вчинення, а саме: особливо-небезпечного наркотичного засобу канабіс, обіг якого заборонений, а також засобів за допомогою яких даний наркотичний засіб вживається та виготовляється, був проведений обшук.
В ході обшуку, зазначених в ухвалі речей не виявлено, однак виявлено та вилучено:
- 520 пляшок різного об`єму, заповнені прозорою рідиною із різким запахом самогону загальним об`ємом 589,95 л;
- бідони об`ємом 40 л у кількості 77 шт., які заповнені брагою загальною масою 3080 л;
- 2 пристрої для виготовлення самогону, які складаються з 2 металевих бідонів кожен та трубок;
- 504 пачки цигарок «Jin Ling», 323 пачки цигарок «LM», 1 пачка цигарок «Denim»;
- паспорт громадянки України на ім`я ОСОБА_6 , в середині якого мається паперова закладка з написом «11 гр».
З пояснень ОСОБА_5 встановлено, що самогон він виготовляв для власних цілей, цигарки придбав в мережі Інтернет також з метою особистого вживання, паспорт знайшов на вулиці.
Зазначені предмети, які були вилучені в ході обшуку 08.09.2020, приєднано до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів, так як вони можуть бути предметами вчинення правопорушень, в тому числі і кримінальних, адже могли зберегти на собі його сліди та можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюється під час кримінального правопорушення. Крім цього, зважаючи на значні обсяги вилученої рідини «самогону» та його складових, дізнавач вважає необхідним накласти на вказані предмети арешт.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених у клопотанні. Пояснив, що наданий час відомості щодо будь-якого іншого, крім передбаченого ст. 309 КК України правопорушення, до ЄРДР не внесені. Натомість вирішується питання щодо їх внесення або притягнення особи до адміністративної відповідальності. Арешт на вказано майно просить накласти в рамках кримінального провадження № 0000124 від 03.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що в задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна потрібно відмовити, виходячи з наступного.
На підставі ухвали слідчого судді в рамках кримінального провадження № 0000124 від 03.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, 08 вересня 2020 року дізнавачем проведено обшук у квартирі АДРЕСА_2 . В ході обшуку у вказаній квартирі виявлено та вилучено 520 пляшок різного об`єму, заповнені прозорою рідиною із різким запахом самогону загальним об`ємом 589,95 л, бідони об`ємом 40 л у кількості 77 шт., які заповнені брагою загальною масою 3080 л, 2 пристрої для виготовлення самогону, які складаються з 2 металевих бідонів кожен та трубок, 504 пачки цигарок «Jin Ling», 323 пачки цигарок «LM», 1 пачка цигарок «Denim».
Статтею 236 КПК України слідчому надано право при обшуку тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. При цьому предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Однак, з клопотання дізнавача та наданих слідчому судді матеріалів не вбачається, що вилучене під час обшуку 08 вересня 2020 року майно, має будь-яке доказове значення у кримінальному провадженні, що розслідується. Також вилучене майно не являється таким, що вилучене з обігу. Дозвіл на його відшукання слідчим суддею не надавався.
Інших кримінальних проваджень, в яких вилучене майно може мати доказове значення, на час розгляду клопотання до ЄРДР не внесено.
Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Отже, вилучені під час ошуку 08.09.2020 року вищевказані предмети, не є речовими доказами в розумінні ст. 98 КПК України, тому на них не може бути накладений арешт.
Крім цього, за відсутності внесеного до ЄРДР відповідного кримінального провадження, накладення арешту на майно, яке (за твердженням дізнавача, що викладене у клопотанні), може бути предметом вчинення правопорушень, у тому числі кримінальних, є недопустимим, позаяк фактично являється припущенням про можливе вчинення невизначеного числа злочинів.
За таких обставин, враховуючи те, вилучене майно не є доказом у даному кримінальному провадженню, клопотання слідчого задоволенню не підлягає.
Разом з цим, слід звернути увагу на те, що вилучене під час обшуку майно може свідчити також про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 156 КУпАП, санкція якого передбачає обов`язкову конфіскацію предметів торгівлі та виручки.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 395 КПК України.

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання дізнавача-старшого інспектора дізнання Глухівського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1