Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/416/20 Слідчий суддя ОСОБА_1
Категоріяч. 3 ст. 286 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2020 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 жовтня 2020 року, якою стосовно підозрюваного

ОСОБА_8 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гола пристань, Херсонської області, з повною загальною середньою освітою, який працює водієм ТОВ «ААЗ-трейдінг автолюкс», одруженого, на утриманні 3 непловнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюпо кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000267за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України строком на 60 днів, тобто з 13 год. 30 хв. 09.10.2020 року до 13 год. 30 хв.07.12.2020 року, без визначення розміру застави

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000267,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Органом досудового розслідуванням ОСОБА_8 повідомлено про підозру в тому, що він 13.08.2020 близько 02 години 20 хвилин керуючи рейсовим автобусом «Temsa Safir» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який здійснював регулярні пасажирські перевезення за маршрутом сполученням «Київ Одеса», рухаючись в темну пору доби на 245 км + 650 м автодороги «Київ - Одеса» зі сторони м. Київ в напрямку м. Одеса, на території Благовіщенського району, Кіровоградської області, під час руху грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б) і (д) ПДР України (п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну…., технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху), проявив особисту необережність та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, в порушення п. 12.1 ПДР України (п. 12.1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним), не вибрав безпечну швидкість руху, чим позбавив себе можливості безпечно керувати транспортним засобом, щоб не наражати на небезпеку інших учасників дорожнього руху та вірно оцінювати дорожню обстановку.
Під час руху належно не прослідкував за дорожньою обстановкою, в результаті чого, вчасно не виявив автобус «Setra S215HD» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався в крайній правій смузі попутного напрямку з останнім та здійснював аварійну зупинку праворуч щодо його напрямку, не вірно відреагував на зміну дорожньої обстановки та в порушення п.п. 12.3, 13.1 та 13.3 ПДР (п.12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу …; п. 13.1. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, .... повинен дотримувати безпесчної дистанції …; п. 13.3 Під час … обїзду перешкоди … необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створюбвати небезпеки для дорожього руху…) внаслідок недотримання безпечної швидкості руху, дистанції та бокового інтервалу між попутним транспортним засобом, допустив зіткнення з автобусом «Setra S215HD» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Всі вищевикладені невідповідні та протиправні дії водія ОСОБА_8 та порушення ним вимог п.п. 1.5, 2.3 (б) і (д), 12.1, 12.3, 13.1 та 13.3 ПДР України знаходяться в причинному зв`язку з фактом зіткнення з автобусом.
У наслідок дорожньо-транспортної пригоди:
- пасажир автобуса Setra S215HD реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесні ушкодження від яких загинув на місці пригоди.
- пасажирка автобуса «Temsa Safir» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримала тілесні ушкодження від яких померла в Благовіщенській лікарні.
- інші пасажири автобусів, а саме ОСОБА_13 , 1986 року народження, ОСОБА_14 , 1975 року народження, ОСОБА_15 , 1963 року народження, ОСОБА_16 , 1965 року народження, ОСОБА_17 , 1957 року народження, ОСОБА_18 , 1994 року народження, ОСОБА_19 , 1990 року народження, ОСОБА_20 , 1998 року народження, ОСОБА_21 , 1970 року народження, ОСОБА_22 , 1957 року народження та ОСОБА_23 , 1996 року народження, отримали тілесні ушкодження різних ступенів тяжкості та були доставлені до медичних закладів охорони здоров`я.
Клопотання обґрунтовано тим, що закінчити досудове розслідування та провести всі необхідні процесуальні дії в даному кримінальному провадженні у двох місячний строк тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою, який спливає 13.10.2020, неможливо та потребує додаткового часу понад два місяці у зв`язку необхідністю виконати наступне: провести одночасний допит між підозрюваним та водіями автобуса Setra S215HD ОСОБА_10 та ОСОБА_24 , оскільки мається розбіжності з приводу швидкісного режиму на момент зіткнення; провести слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_8 , для з`ясування видимості автобуса Setra S215HD, який рухався в попутному напрямку попереду; провести слідчий експеримент за участю двох водіїв автобуса Setra S215HD ОСОБА_10 та ОСОБА_24 , для з`ясування положення транспортного засобу на момент зіткнення, відносно меж проїзної частини; визнати та допитати в якості потерпілих осіб: ОСОБА_20 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , які отримали тілесні ушкодження різних ступенів тяжкості та на даний час проходять лікування, а тому не можуть прибути до органу досудового розслідування; отримати тимчасовий доступ до медичних карток стаціонарних хворих з різних закладів медичного характеру, які перебувають у таких містах, як Одеса, Умань, Вінниця та Київ та наразі продовжують лікування; здійснити їх вилучення із закладів охорони здоров`я та подальшого призначення судово-медичних експертиз, для встановлення ступеню отриманих тілесних ушкоджень потерпілими в результаті ДТП; призначити судову інженерно-транспортну експертизу обставин ДТП, для встановлення порушень правил дорожнього руху водіями та дії кого перебуваю у причинному зв`язку із ДТП; після аналізу матеріалів кримінального провадження та висновків експертиз, на підставі зібраних доказів та встановлених всіх можливих об`єктивних даних про обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 , необхідно повідомити про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, виконати вимоги ст.290 КПК України та скласти обвинувальний акт.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 жовтня 2020 року задоволено клопотання старшого слідчого та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 на 60 днів, без визначення розміру застави.
Ухвала мотивована тим, що заявлені ризики, передбачені п. 1 та 3 ч.1 ст.177 КПК України не зменшились, завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою наразі неможливе у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих (розшукових) дій.
Доводи сторони захисту з приводу необхідності проведення хірургічного втручання його підзахисному, що неможливо в умовах слідчого ізолятора, не знайшли свого підтвердження, оскільки під час розгляду клопотання в розпорядження слідчого судді не надано жодного підтверджуючого документу щодо стану здоров`я підозрюваного, а також про необхідність оперативного втручання, а відтак не заслуговують на увагу.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно його підзахисного.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що з матеріалів кримінального провадження не вбачається наявність переконливих та конкретних доказів, які б свідчили про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Матеріали додані до клопотання про застосування запобіжного заходу не містять даних про те, чи мав водій ОСОБА_8 можливість виявити перешкоду для руху (автобус «Setra S215HD») на відстані достатній для зупинки транспортного засобу та уникеути зіткнення з автобусом, що рухався попереду, а також достатніх про те, що відстань на якій перебував автобус «Temsa Safir»,від автобуса «Setra S215HD», була достатньою для безпечного об`їзду останнього, оскільки видимість на той час була обмежена темним часом доби та погіршена світлом фар зустрічного автомобіля.

Вважає, що твердження про те, що водій ОСОБА_8 допустив хоча б один з перелічених в повідомлені вимог Правил не є підтверджене жодним з доказів, а є ніщо іншим як припущенням. Як відомо з вимог ст. 17 КПК України та ст. 62 Конституції України, підозра чи обвинувачення не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

З фотознімків задніх габаритних ліхтарів вбачається, що вини на момент огляду знаходяться в сильно забруднено стані, лампи розжарювання також сильно брудні. Не маючи спеціальних знань експерта, можна прийти до висновку, що навіть перебування ламп під напругою, у такому стані, випромінювання належного світла є неможливим. Вказані технічні несправності є підтвердженням показань підозрюваного, в частині того, що він міг запізно виявити перешкоду та не мати можливості уникнути зіткнення. Також факт вимкненого на момент ДТП двигуна в автобусі « ІНФОРМАЦІЯ_5 », свідчить про те, що генератор на момент зіткнення не працював і живлення ламп габаритних вогнів відбувалося за рахунок енергії акумуляторних батарей, які випромінюють меншу електричну енергію ніж генератор, а світло буде тусклим.

Вважає, що на даний час недостатньо даних матеріалів кримінального провадження про те, що саме дії водія ОСОБА_8 перебувають в причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, а отже підозра на даний час є не обґрунтованою.

Також стороною обвинувачення ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, належним чином не доведені, через неподання доказів на підтвердження їх наявності.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості переховування від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий та прокурор обґрунтовують тим, що підозрюваний проживає в іншій області, яка межує з тимчасово окупованим півостровом АР Крим. При цьому, слідчий не надає до суду жодного з доказів існування такого ризику, або доказів про наявність у підозрюваного таких намірів.

Даний ризик спростовується тим, що до підозрюваного ОСОБА_25 був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби і ним даний запобіжний захід жодного разу порушений не був. Жодного факту неналежної процесуальної поведінки підозрюваного не зафіксовано.

Крім цього, у підозрюваного ОСОБА_25 наявні більш ніж міцні соціальні зв`язки, які підтверджуються наступним доказами:

- відомості про склад осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до яких разом з ОСОБА_8 зареєстрована дружина ОСОБА_26 та троє неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні;

- свідоцтво про шлюб Серії НОМЕР_3 , відповідно до якого між ОСОБА_27 та ОСОБА_28 зареєстровано шлюб 18.11.2014;

- свідоцтво про народження ОСОБА_29 Серії НОМЕР_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 та в якому зазначено батьком ОСОБА_8 ;

- свідоцтво про народження ОСОБА_30 , серії НОМЕР_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_7 та в якому зазначено батьком ОСОБА_8 ;

- свідоцтво про народження ОСОБА_31 , Серії НОМЕР_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 та в якому зазначено матір ОСОБА_28 , що є дружиною ОСОБА_25 і проживає разом з ОСОБА_8 ;

- відомості про склад осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні за адресою АДРЕСА_2 , відповідно до яких за вказаною адресою проживають батьки підозрюваного - ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , які перебувають на його утриманні;

- довідка № 129 від 13.08.2020 видана виконавчим комітетом Голопристанської міської ради, Херсонської області, про те, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно проживає за адресою АДРЕСА_1 , але фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 разом з батьками, які потребують сторонньої догляду: батько ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_9 - інвалід І групи «Б»; мати ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_10 - інсулінозалежна, цукровий діабет;

- довідка до акту огляду медико-соціальною експертною комісією виданою ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_9 про те що йому присвоєно безстроково першу групу інвалідності «Б»;

- характеристиками з місця проживання та місця роботи, відповідно до змісту яких, ОСОБА_8 характеризується виключно з позитивної сторони.

Наявність перелічених утриманців у ОСОБА_8 , наявність постійного проживання, офіційного працевлаштування, відсутності судимості, позитивних характеристик свідчить про відсутність ризику переховування від слідства та/або суду, оскільки без його допомоги існування тяжко хворих батьків є неможливим. Факт затримання ОСОБА_8 тільки погіршило стан здоров`я його батьків, що на даний час потребує невідкладної допомоги їм підозрюваним.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливого незаконного впливу на потерпілих та свідків, у тому числі на другого водія, який перебував разом з ним в автобусі та на інших пасажирів, то вони є абсурдними та не доведеними з огляду на наступне.

Дорожньо-транспортна пригода трапилася в темну пору доби, близько 02 год. 20 хв., коли всі пасажири спали та за конструкцією салону автобусу не могли бути очевидцями розвитку ДТП, а другий водій розташовувався в спеціальному спальному місці, посередині автобусу, під підлогою салону, і який жодним чином не мав можливості бачити обставини ДТП. Крім цього, показання водіїв не мають розбіжностей, а для встановлення винності чи не винуватості підозрюваного необхідно лише встановити відстань на якій розташовувалися транспортні засоби в момент виникнення небезпеки чи перешкоди для водія автобусу «Temsa Safir,яка встановлюється не з показань, а з результатів проведеного слідчого експерименту, шляхом відтворення обставин та обстановки події, а саме експериментальним шляхом щосекундного переміщення транспортних засобів на місці пригоди.

Факт постійного місця проживання підозрюваного у іншій області, на думку органу досудового розслідування та суду апеляційної інстанції унеможливлює належне виконання останнім процесуальних обов`язків та наддасть йому змогу переховуватися від суду також є не обґрунтованим.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливого перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Наявність даного ризику в клопотанні не обґрунтовано жодним чином, лише зазначено, що «підозрюваний ОСОБА_8 вину у скоєному кримінального правопорушення не визнає, в своїх показах вказує, що його засліпили зустрічний та попутний транспортний засіб та намагається перекинути вину на інших учасників пригоди».

Водночас, щодо підозрюваний ОСОБА_8 п`ятнадцять діб був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і фактів порушення його не встановлено.

Крім вище зазначеного, у судове засідання для розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу, підозрюваний був доставлений в супроводі конвою «на милицях», тобто слідчий суддя бачив, що підозрюваний має певне захворювання, але належним чином не переконався на яку хворобу захворів ОСОБА_8 та чи може він у подальшому утримуватися під вартою і чи не є ця хвороба перешкодою у продовженні виняткового, самого суворого запобіжного заходу, лише обмежився усним опитування у підозрюваного причин застосування милиць і не витребував медичну довідку.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили відмовити у задоволенні клопотання слідчого, думку прокурора, який просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, перевіривши матеріали клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, які надійшли із районного суду та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково,з таких підстав.

Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В апеляційній скарзі та в судовому засіданні ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 вказували на недоведеність ризиків.
Однак, колегія суддів не враховує ці доводи. Не визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість злочину у якому підозрюється ОСОБА_8 , в сукупності з мірою покарання, яка загрожує у разі визнання його винуватим, свідчать про наявність високого ступеню ризиків переховування їх від суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих.
Також, в рамках кримінального провадження не допитано ні свідки, ні потерпілі, ні експерти, а тому наявний ризик передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України щодо незаконного впливу на потерпілих, свідків, експертів, спеціалістів.
Враховуючи, що досудове розслідування наразі триває, підозрюваний вину не визнає вказуючи на інші обставини скоєння ДТП, ніж зазначають свідки і потерпілі, ОСОБА_8 може впливати на свідків та потерпілих, у тому числі на другого водія, який перебував разом з ним в автобусі та на інших пасажирів, оскільки має доступ до анкетних даних зазначених пасажирів, а також шляхом застосування підкупу, шантажу та погроз, тим саме матиме можливість перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом впливу на них.
Також, кримінальне правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 286 КК України є тяжким злочином, посягає на життя і здоров`я осіб, спричинило загибель двох людей та нанесення тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості значній кількості осіб (а саме: 11 осіб), які є потерпілими від кримінального правопорушення.
При цьому від вчиненого кримінального правопорушення настали тяжкі наслідки, в результаті якого загинуло 2 особи та травмувалося ще 11 пасажирів, з яких 2 перебувають у край тяжкому стані.
А тому, колегія суддів погоджується з думкою судді районного суду про те, що у

ОСОБА_8 наявний ризик переховування від суду, оскільки він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, яке є тяжким злочином, за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк до десяти років, а тому усвідомлюючи ступінь тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення та суворість можливого покарання, обвинувачений зможе без перешкод залишити своє місце проживання.

З цих же підстав колегія суддів залишає без задоволення доводи захисника про недоведеність ризиків.

Доводи апеляції захисника про те, що судом першої інстанції не враховано особу підозрюваного, який має постійне місце проживання та офіційне місце реєстрації, раніше не судимий, має позитивні характеристики з місця проживання, соціальні зв`язки колегією судді не можу бути враховано, оскільки останній на даний час становить підвищену суспільну небезпеку, а саме у нього наявні високий ризик можливості переховування від органів досудового розслідування та з метою уникнення кримінальної відповідальності наявний ризик впливу на свідків та потерпілих.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Також колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Крім того, слідчий суддя на стадії обрання запобіжного заходу не перевіряє правильність кваліфікації дій підозрюваного, наявність та достатність доказів для визнання вини чи питання допустимості доказів.
У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, в якому він підозрюється, а пред`явлена підозра, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.

Підозра ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, повністю підтверджується та обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та фото-таблицями до нього від 13.08.2020, де зафіксовано місце зіткнення, початок розливу паливо-мастильних матеріалів, осип ґрунту, що свідчить про місце зіткнення з автобусом, який рухався по правій смузі руху в попутному з ним напрямку;
- протоколами огляду трупів від 13.08.2020 та висновків судово-медичних експертиз, де встановлено, що отримані тілесні ушкодження в результаті ДТП призвели до смерті;
- показань свідків водіїв автобуса Setra S215HD ОСОБА_10 та ОСОБА_24 ;

- висновком № 3460/20-27 інженерно-транспортної експертизи від 02.09.2020, де встановлено, що лампочка третя зверху правого заднього габаритного блоку автобуса Setra S215HD в момент руйнування була у включеному стані;

- висновком № 3466/20-27 інженерно-транспортної експертизи від 27.08.2020, де встановлено, що лампочка заднього верхнього правого габаритного блоку автобуса Setra S215HD в момент руйнування була у включеному стані;

- висновком № 3465/20-27 інженерно-транспортної експертизи від 25.08.2020, де встановлено, що руйнування скляної колби лампочки № 1 автобуса Setra S215HD, дана лампочка була включеною, дана лампа відноситься до першої зверху лівого заднього габаритного блоку;

Твердження сторони захисту про відсутність у даному кримінальному провадженні доказів на вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення у вчиненні яких йому повідомлення про підозру, не заслуговують на увагу, оскільки, на переконання колегії суддів, обґрунтованість підозри доведена доданими до клопотання матеріалами, з яких вбачається, що об`єктивний неупереджений спостерігач міг би зробити висновок про можливе вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Що стосується тверджень захисника про наявність припущень в діях ОСОБА_8 про порушення вимог ПДР та неналежного світла ламп габаритного блоку автобусу «Setra S215HD», як підставу для зміни запобіжного заходу, необхідно зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів клопотання невідповідні та протиправні дії водія ОСОБА_8 та порушення ним вимог п.п. 1.5, 2.3 (б) і (д), 12.1, 12.3, 13.1 та 13.3 ПДР України знаходяться в причинному зв`язку з фактом зіткнення з автобусом.
Вимогами ПДР з метою уникнення небезпеки, загрози життю та здоров`ю громадян покладено обов`язок на водія бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.
При виборі безпечної швидкості руху, в установлених межах, водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Приклад: фари ближнього світла транспортного засобу освітлюють дорогу приблизно на 50 метрів, дальнього на 150 метрів. Швидкість транспортного має бути такою, щоб водій зміг, у разі потреби, ураховуючи дорожню обстановку (погодні умови, стан дороги, освітлення проїжджої частини, наявність транспортних засобів, які рухаються в протилежному напряму з увімкненим світлом фар, тощо), особливості вантажу і стан транспортного засобу, зупинити його без зіткнення із перешкодою.

Навіть якщо водій не бачить небезпеку, він повинен вміти передбачити потенційну небезпеку з урахування дорожньої обстановки, особливості вантажу і стану транспортного засобу. Це особливо актуально у зоні небезпечних поворотів, перехресть з обмеженою оглядовістю, при наближенні до пішохідних переходів, інших небезпечних ділянок позначених відповідними дорожніми знаками.

Враховуючи наведене колегія суддів приходить до висновку про наявність обґрунтованих даних, які можуть переконати об`єктивного неупередженого стороннього спостерігача про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, яка виразилась у порушенням ним вимог п.п. 1.5, 2.3 (б) і (д), 12.1, 12.3, 13.1 та 13.3 ПДР України доведена доданими до клопотання матеріалами.

А тому, підстав стверджувати про наявність припущень в діях ОСОБА_8 про порушення вимог ПДР, неналежного світла ламп габаритного блоку, та припущень в кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 286 КК Україниу колегії суддів не має.

На переконання колегії суддів, завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою неможливе, оскільки на даний час закінчити розслідування не є можливим, тому що необхідно:

- провести одночасний допит між підозрюваним та водіями автобуса Setra S215HD ОСОБА_10 та ОСОБА_24 , оскільки мається розбіжності з приводу швидкісного режиму на момент зіткнення; провести слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_8 , для з`ясування видимості автобуса Setra S215HD, який рухався в попутному напрямку попереду;
- провести слідчий експеримент за участю двох водіїв автобуса Setra S215HD ОСОБА_10 та ОСОБА_24 , для з`ясування положення транспортного засобу на момент зіткнення, відносно меж проїзної частини;
- визнати та допитати в якості потерпілих осіб: ОСОБА_20 , ОСОБА_15 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , які отримали тілесні ушкодження різних ступенів тяжкості та на даний час проходять лікування, а тому не можуть прибути до органу досудового розслідування;
- отримати тимчасовий доступ до медичних карток стаціонарних хворих з різних закладів медичного характеру, які перебувають у таких містах, як Одеса, Умань, Вінниця та Київ та наразі продовжують лікування;
- здійснити їх вилучення із закладів охорони здоров`я та подальшого призначення судово-медичних експертиз, для встановлення ступеню отриманих тілесних ушкоджень потерпілими в результаті ДТП;
- призначити судову інженерно-транспортну експертизу обставин ДТП, для встановлення порушень правил дорожнього руху водіями та дії кого перебуваю у причинному зв`язку із ДТП;
- після аналізу матеріалів кримінального провадження та висновків експертиз, на підставі зібраних доказів та встановлених всіх можливих об`єктивних даних про обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 , необхідно повідомити про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, виконати вимоги ст.290 КПК України та скласти обвинувальний акт.

Апеляційній твердження захисника стосовно того, що суд першої інстанції повинен був витребувати медичну довідку ОСОБА_8 стосовно наявності у нього хвороби колегією суддів не може бути враховано, оскільки у відповідності до вимог ст.ст.186, 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою невідкладно, до закінчення строку дії попередньої ухвали.

Кримінальне правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 286 КК України є тяжким злочином, посягає на життя і здоров`я осіб, спричинило загибель двох людей та нанесення тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості значній кількості осіб (а саме: 11 осіб), які є потерпілими від кримінального правопорушення.

В суді апеляційної інстанції сторона захисту просила змінити запобіжний захід на не пов`язаний із триманням під вартою, мотивуючи це тим, що ОСОБА_8 за потребує операції на коліні. У слідчому ізоляторі умов для операцій немає.

В суді апеляційної інстанції сторона обвинувачення просила змінити ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, мотивуючи це тим, що згідно з довідки Кропивницької міської медичної частини № 14 Філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» в Кіровоградській області у ОСОБА_8 наявний кістковий уламок по задньому краю суглобу і звуження суглобової щілини. Посттравматичний деформуючий остеоатроз ІІ стадії. Рекомендований нагляд фахівцями за напрямком захворювання та проведення оперативного втручання.
У Кропивницькій міської медичної частини № 14 Філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» в Кіровоградській області не передбачена посада лікаря травматолога та лікаря-хірурга.
На сьогоднішній день у зв`язку з карантинними заходами по недопущенню поширення COVID-19 рух ув`язнених та засуджених по слідчому ізолятору та за його межі призупинено.
Також прокурор зазначив, що відповідно до ст. 49 Конституцій України кожен має право на медичну допомогу.
Тобто, сторона обвинувачення, акцентувала увагу суду на те, що у разі залишення запобіжного заходу в силі, це призведе до негативних наслідків, а саме до порушення конституційного права на медичну допомогу.

Враховуючи те, що ОСОБА_8 потребує операції на коліні та у слідчому ізоляторі умов для операцій немає, а також сторона обвинувачення наполягає на зміні запобіжного заходу з тримання під вартою та цілодобовий домашній арешт, який на даному етапі зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, що забезпечить дотримання прав підозрюваного на належну правову допомогу тобто покращити становище підозрюваного, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно із ч. ч. 1-2, 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Отже, з стану здоров`я ОСОБА_8 ступеню їх суспільної небезпечності та особи обвинуваченого, а також зважаючи, що сторона обвинувачення наполягає на заміні запобіжного заходу, колегія суддів вважає, що на час досудового розслідування, ОСОБА_8 необхіднозастосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді цілодобового домашнього арешту.

З урахуванням даних отриманих під час розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції, їх належної та об`єктивної оцінки, колегія суддів дійшла до висновку, що для запобігання встановленим ризикам, зазначеним в ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, ОСОБА_8 слід, в межах строку досудового розслідування, застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Підстав для обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу колегія суддів не вбачає.
В контексті застосування на практиці вимог ст. 62 Конституції України, ст.ст. 5, 6 Конвенції, рішень ЄСПЛ («Бойченко проти Молдови», «Мамедова проти Росії», «Малик проти України», «Пелісьє та Сассі проти Франції», «Шепель і Пасічник проти України») правових позицій та рекомендацій Верховного Суду по даній категорії справ, ряду об`єктивних обставин, які необхідні для проведення повного та об`єктивного судового слідства, з урахуванням серйозності висунутого проти ОСОБА_8 підозри, колегія суддів вважає, що для запобігання ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта чи спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, підозрюваному достатньо буде застосувати такий вид запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт, в порядку передбаченому ст. 195 КПК України.

За таких підстав, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , в частині обрання більш м`якого запобіжного -частково обґрунтованими, а тому його апеляційна скарга підлягає частиковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню. В той же час колегія судді звертає увагу, що на момент винесення ухвали слідчого судді районного суду, з урахуванням наявних даних ухвала була винесення законно та обґрунтовано, але з урахуванням того, що на час розгляду клопотання в суді апеляційної інстанції з`явилися нові дані про стан здоров`я підозрюваного а тому наявні нові підстави для зміни запобіжного заходу.

Отже, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, а також зважаючи на дані матеріалів клопотання, колегія суддів переконана у необхідності застосування до обвинувачених запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.
Наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім процесуальних обов`язків і надасть змогу переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта чи спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 необхідно задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді районного суду м. Кіровограда від 09 жовтня 2020 року, якою ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою необхідно скасувати, постановивши нову.

Керуючись ст.ст. 183, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 жовтня 2020 року, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюпо кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000267за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України строком на 60 днів, - скасувати.
Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 - задовольнити частково.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , підозрюваномупо кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000267- застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту терміном 2 місяці, тобто до 13 год. 30 хв.07.12.2020 року, заборонивши йому цілодобово залишати місце постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,дозволу слідчого, прокурора або суду.

Надати можливість ОСОБА_8 за дозволу слідчого та прокурора відвідувати медичні заклади, для надання медичної допомоги.
На підставі ст. 194 ч.5 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_8 :
-не залишати цілодобово постійне місце проживання, а саме АДРЕСА_1 ,
- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- здати слідчому на зберігання паспорт громадянина України та паспорт для виїзду з України;

- утримуватися від спілкування зі свідками, експертом, по даному кримінальному провадженню;

- утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали закінчується о 13 год. 30 хв.07.12.2020 року.

Надати можливість працівникам прокуратури Кіровоградської області, Голопристанське відділення поліції Новокаховського відділу поліції Херсонської області, з метою контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_8 , безперешкодно перевіряти його за місцем проживання, вимагати усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_8 , організацію її виконання покласти на процесуального прокурора.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що в разі невиконання покладених на нього вище наведених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати. Крім того працівники поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло за адресою: АДРЕСА_1 ,вимагати від нього надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Звільнити ОСОБА_8 , негайно з-під варти в залі суду.

Копію даної ухвали направити до ГУ Національної поліції в Кіровоградській області та до Голопристанського відділення поліції Новокаховського відділу поліції ГУ Національної поліції в Херсонської області для виконання.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на процесуального прокурора по даному кримінальному провадженню.

Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4