Дата документу 28.01.2021
Справа № 334/5028/20
Провадження № 1-кп/334/471/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 1-кп/334/471/21, внесене 11.07.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002202, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, не працює, перебуває у шлюбі, на утриманні дітей не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 22.04.2014 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75-76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;
2) 01.04.2015 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. 21.11.2018 звільнений по відбуттю покарання,
за ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,-
встановив:
В період часу з 13.00 години 09.07.2020 до 19.30 години 10.07.2020 ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, проник на територію домоволодіння, яке розташовується за адресою: АДРЕСА_2 , після чого за допомогою м`язової сили відкрив вікно та проник до зазначеного будинку, звідки таємно викрав телевізор Bravis 32D3000, який на праві власності належить ОСОБА_6 , вартість якого складає 1961,72 гривня, після чого ОСОБА_3 залишив місце вчинення кримінального правопорушення та в подальшому розпорядився вказаним викраденим майном на власний розсуд, тим самим довів свій злочинний умисел до кінця. Своїми умисними діями ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 1961,72 гривня.
Умисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до житла.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому злочині визнав.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, за згодою учасників судового провадження, суд, в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням документів про вартість майна та процесуальні витрати, а також матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину за вищевикладених обставин, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Під час допиту обвинувачений ОСОБА_3 дав наступні показання. Приблизно в серпні 2020 року вдень він проник через вікно до будинку дружини ОСОБА_6 , який розташований по АДРЕСА_2 , звідки викрав телевізор Bravis. Телевізор він потім здав в «Перший ломбард» по вул. Руставі, 2 м. Запоріжжя. Телевізор належав потерпілій його дружині, оскільки був придбаний нею до шлюбу. У шлюбі з потерпілою він перебуває з 21.12.2016 і до теперішнього часу. Разом вони не проживають. Після крадіжки він примирився з потерпілою. У вчиненому розкаюється.
Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Досліджені в судовому засіданні докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, є належними, допустимими та достатніми, оскільки відповідно до ст. 84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією України та КПК України.
Оцінюючи зібрані докази, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
При призначенні покарання, відповідно до ст. 65-67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, а також обставини, що впливають на покарання.
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, раніше неодноразово судимий, під наглядом лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття, при цьому обставини, що обтяжують йому покарання судом не встановлені.
Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_3 злочину, даних про його особу, його щире каяття у вчиненому, обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання, суд вважає можливим призначити йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкцій інкримінованої статті та, з урахуванням ст. 75 КПК України, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства та звільнення його від відбування покарання з іспитовим строком.
На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта (висновок експерта № 10-641 від 30.07.2020) у сумі 490,35 гривень.
Заходи забезпечення у кримінальному провадженні не застосовувались.
На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.
Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта (висновок експерта № 10-641 від 30.07.2020) у сумі 490 (чотириста дев`яносто) гривень 35 копійок.
Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: