Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/9972/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2020 року слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ управління поліції в метрополітені ГУ НП у м. Києві ОСОБА_2 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 , про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ управління поліції в метрополітені ГУ НП у м. Києві ОСОБА_2 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Подільського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що «у провадженні слідчого відділу УП в метрополітені ГУ Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0001 133, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово судимим за злочини проти власності, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 29.07.2019 року приблизно о 16 год. 00 хв. ОСОБА_5 перебуваючи біля підземного переходу на станції метро «Мінська» КП «Київський метрополітен» у м. Києві побачив раніше незнайому йому потерпілу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 біля якої на парапеті знаходилася її жіноча сумочка бузкового кольору із вставками чорного кольору. В цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, а саме жіночої сумочки, що належить потерпілій ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, ОСОБА_4 умисно, з корисних мотивів, бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна, підбіг до ОСОБА_6 та схопив її жіночу сумочку бузкового кольору із вставками чорної о кольору, і тримаючи її в руках побіг до вестибюлю №2 на станції метро «Мінська» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, маючи реальну можливість розпорядитись майном потерпілої.

В результаті вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 спричинив майнову шкоду потерпілій ОСОБА_6 на суму 250 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

29 липня 2019 року о 18 год. 10 хв., в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та в ході проведення особистого обшуку було виявлено та вилучено упаковка жіночих колготок штрих-код НОМЕР_1 ; упаковка жіночих панчох штрих-код НОМЕР_2 ; жіночий гаманець червоного кольору, чохол для мобільного телефону у формі книжечки, мобільний телефон марки «Samsung» у корпусі білого кольору ІМЕІ: НОМЕР_3 у прозорому селеконовому чохлі, мобільний телефон марки «Huawei» у корпусі чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_4 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_5 ; квитанція з ломбарду «скарбниця №877-19013736 від 26.07.2019; квитанція ломбарду «Скарбниця» №877-19013932 від 29.07.2019.

29 липня 2019 року в період часу з 18:40 год. по 18:55 год. в ході проведення огляду місця події у кімнаті поліції на станції метро «Мінська» КП «Київський метрополітен» у м. Києві було вилучено жіночку сумочку бузкового кольору із вставками чорного кольору.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебував зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно п. З ч. 2 ст. 167 КГІК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони с предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно с доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна с запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається в метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінальної о правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Підставою, у зв`язку з якою потрібно накласти арешт на майно, а саме на вищевказаний мобільний телефон є те, що він визнаний речовим доказом по справі і у разі повернення його власнику, вони можуть бути передані іншій особі, знищенні або спотворенні в будь-який спосіб.

Враховуючи вищевикладене, орган досудового розслідування дійшов до висновку, що вказаний вище предмет може бути використаний, як доказ у кримінальному провадженні, тому керуючись вимогами ст.ст. 36, 131, 132. 167, 170, 171 КПК України, - слідчий просить розглянути клопотання та винести ухвалу про накладення арешту на упаковка жіночих колготок штрих-код НОМЕР_1 ; упаковка жіночих панчох штрих-код НОМЕР_2 ; жіночий гаманець червоного кольору, чохол для мобільного телефону у формі книжечки, мобільний телефон марки «Samsung» у корпусі білого кольору ІМЕІ: НОМЕР_3 у прозорому селеконовому чохлі, мобільний телефон марки «Нuawei» у корпусі чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_4 ; ІМЕІ2: НОМЕР_5 ; квитанція з ломбарду «скарбниця №877-19013736 від 26.07.2019; квитанція ломбарду «Скарбниця» №877-19013932 від 29.07.2019; жіночку сумочку бузкової о кольору із вставками чорного кольору, які були вилучені в ході особистою обшуку затриманого ОСОБА_4 , як особи підозрюваної у вчиненні злочину.»

Слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є, зокрема, доказом злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У разі необхідності слідчий, прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься на інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім цього, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення такого майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до п. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У порушення зазначених вимог закону у клопотанні не зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, третіми особами таким майном.

Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Клопотання слідчого не відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, тому підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 98, 168, 170, 171, 172, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Повернути прокурору для усунення недоліків клопотання старшого слідчого СВ управління поліції в метрополітені ГУ НП у м. Києві ОСОБА_2 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 , про арешт майна.

Встановити прокурору строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддяОСОБА_1