ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа: №639/4811/20 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження: № 11-кп/818/828/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Харківської області на вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 17 серпня 2020 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дебальцеве Донецької області, українця, громадянина України, неодруженого, офіційно не працюючого, з середньо-технічною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-24.06.2019 року Комінтернівським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн., -

засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 місяці арешту.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів за цим вироком та вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова від 24 червня 2019 року визначено остаточне покарання 3 місяці арешту зі штрафом у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., який згідно ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно.

Як установив суд, ОСОБА_8 05 червня 2019 року у період після 08 год. 30 хв. знаходився в приміщенні роздягальні компанії «UBS», що розташоване за адресою: м.Харків вул.Селянська, 110, де повинен був перевдягнутись, та в подальшому, виконувати роботи на території підприємства по монтажу, з`єднанню та складанню ложелементів з метою транспортування готової продукції.
Однак, перебуваючи наодинці в приміщенні роздягальні, у зазначений вище період часу він помітив неподалік від себе на підлозі два рюкзаки, належні його знайомим по сумісній роботі в компанії «UBS» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Саме в той час, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення мобільного телефону ТМ «XiaomiRedmi 4X» DualSIM, DualStandby, належного співробітнику компанії «UBS» ОСОБА_9 , та мобільного телефону ТМ «XiaomiRedmi 6 Pro», належного іншому співробітнику вказаної компанії ОСОБА_10 , які, як йому було достовірно відомо, останні поклали у свої рюкзаки.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , оцінивши ситуацію, що склалася, будучи впевненим у тому, що в роздягальні компанії «UBS» він знаходиться один та за його діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити доведенню злочинного умислу до кінця, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, шляхом вільного доступу, таємно заволодів мобільним телефономТМ «XiaomiRedmi 4X» НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , належним ОСОБА_9 , та мобільним телефоном ТМ «XiaomiRedmi 6 Pro» належного ОСОБА_10 , діставши їх почергово відповідно із їх рюкзаків.
Таким чином, ОСОБА_8 , виконав усі дії, які вважав за необхідне для досягнення своєї злочинної мети, спрямованої на таємне заволодіння чужим майном.
Після цього, ОСОБА_8 , приблизно о 08 год. 39 хв. того ж дня, звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.
В результаті протиправного діяння ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 2658 грн. 40 коп., а потерпілому ОСОБА_10 завдав матеріальної шкоди на суму 3747 грн. 20 коп..

В апеляційній скарзі прокурор Харківської області, не оспорюючи доведеності винуватості ОСОБА_8 та правильності кваліфікації його дій, просить вирок змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягає застосуванню. Зазначив, що суд першої інстанції, у порушення вимог ч.4 ст.70, ч.3 ст.72 КК України, безпідставно призначив ОСОБА_8 остаточне покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України, приєднавши до покарання за цим вироком покарання за вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова від 24.06.2019 року у виді штрафу, яке складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно. Просить виключити з мотивувальної та резолютивної частин вироку посилання суду про застосування ч.4 ст.70, ст.72 КК України при призначенні покарання ОСОБА_8 та вказівку про зарахування йому покарання за вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова від 24.06.2019 року та призначення покарання у виді 3 місяців арешту та штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., який згідно ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно. Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 місяці.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, захисника ОСОБА_7 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно положень ч.4 ст.70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, за сукупністю злочинів. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.3 ст.72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження, вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 17 серпня 2020 року ОСОБА_8 засуджено за злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, який було вчинено 05 червня 2019 року, тобто до постановлення вироку Комінтернівського районного суду м.Харкова від 24 червня 2019 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу.

Згідно роз`яснень, які містяться в абзаці четвертому п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, при призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом повного або часткового їх складання заміна покарань провадиться за правилами, передбаченими ст. 72 КК. Коли за злочини, що утворюють сукупність, призначено основні покарання різних видів, які не підлягають заміні (штраф, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю), суд може застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим або призначити кожне з них до самостійного виконання.

За змістом цих роз`яснень, у разі призначення основних покарань різних видів, які не підлягають заміні, суд, не зважаючи на це, має застосувати вимоги ст.70 КК України і визначити остаточне покарання у виді сукупності цих покарань, ухваливши рішення про їх самостійне виконання.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано призначив обвинуваченому ОСОБА_8 остаточне покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України.

До того ж, згідно даним матеріалів кримінального провадження призначені вищевказані покарання вже виконані.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, є безпідставними.

З огляду на наведене підстави для зміни вироку суду щодо ОСОБА_8 - відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 17 серпня 2020 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Харківської області - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: