Справа № 478/1816/20 Провадження № 1-в/478/3/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2021 року. Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Казанка клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку у відповідність до нового закону,
Засуджений ОСОБА_3 , який відбуває покарання в Державній установі «Казанківська виправна колонія (№93)» Миколаївської області звернувся до суду з клопотанням про вирішення питання про приведення вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.02.2020 року, за яким його було засуджено за ч.2 ст.309, ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, у відповідність до нового закону від 01.07.2020 року.
В судове засідання засуджений та прокурор не прибули, просили розглядати клопотання без їх участі.
Розглянувши клопотання та дослідивши особову справу засудженого, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Відповідно до положень ст. 107 КПК України, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою звуко та відеозаписувальних технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) по вирішенню питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу
Відповідно до ч. 1 п. 13 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання в тому числі: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч.2, 3 ст.74 КК України.
Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.02.2020 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначено покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного судом покарання приєднано не відбуте покарання за вироком Корабельного районного суду м.Миколаєва від 16.12.2016 року, та остаточно визначено до відбування покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі, рахуючи строк відбування покарання з моменту затримання.
Згідно із Законом України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (надалі по тексту - Закон № 2617-VIII), який набрав чинності з 01 липня 2020 року (крім пункту 2 Розділу II Прикінцевих та перехідних положень цього Закону), внесено зміни до Кримінального Кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, частин першої та другої статі 309 КК України, згідно з якими:
- незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту - караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років (ч.1 ст. 309 КК України);
- ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, - караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років (ч. 2 ст. 309 КК України).
Частиною другою статті 309 КК України в редакції чинній до 01.07.2020, встановлювалась кримінальна відповідальність за дії, передбачені частиною першою даної статті, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб чи особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 308, 310, 317 цього Кодексу, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах.
Отже, диспозицією частини другої статті 309 КК України, в редакції Закону № 2617-VIII, не передбачено кримінальної відповідальності за незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно чи особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 308, 310, 317 цього Кодексу.
За положеннями частини першої статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Частиною третьою статті 74 КК України передбачено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Враховуючи, що ОСОБА_3 засуджений за злочин, вчинений до набрання чинності Законом № 2617-VIII, призначене покарання не відбув, суд приходить до висновку, що на нього поширюються положення частини першої статті 5 КК України щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.
Як вбачається з вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.02.2020 року, кримінальне правопорушення яке вчинено ОСОБА_3 , було кваліфіковано за ч.2 ст.309 КК України, як «незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, вчинене повторно».
Приймаючи до уваги, що з 01.07.2020 частина друга статті 309 КК України не передбачає кримінальної відповідальності за вчинення дій, передбачених частиною першою даної статті повторно або особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 308, 310, 317 цього Кодексу, суд приходить до висновку про необхідність приведення вказаного вироку в цій частині у відповідність до нового закону про кримінальну відповідальність шляхом перекваліфікації дій ОСОБА_3 з частини другої на частину першу статті 309 КК України та пом`якшення призначеного покарання шляхом визначення останньому покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі.
Але, враховуючи, що остаточне покарання призначено вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.02.2020 року за правилами ст.71 КК України, виходячи з вимог ч.1 ст.72 КК України, остаточне покарання слід визначити раніше призначене - у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі, рахуючи початок строку відбування покарання з моменту затримання засудженого ОСОБА_3 .
Керуючись ст. ст.5, 72, 74, 309 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,
П о с т а н о в и в:
Клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку у відповідність до нового закону - задовольнити
Вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.02.2020 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , привести у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VIII.

Вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за ч. 1 ст.309 КК України до покарання у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців обмеження волі.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного судом покарання, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Корабельного районного суду м.Миколаєва від 16.12.2016 року та призначити остаточне покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

В іншій частині вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.02.2020 року - залишити без змін.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом 7 днів з дня оголошення ухвали, а для засудженого протягом 7 днів, з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя Казанківського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1