Справа № 361/6197/20
Провадження № 1-кп/361/483/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 січня 2021 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000945 від 28 березня 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ямпіль, Вінницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває вказане кримінальне провадження.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2020 року до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 січня 2021 року. Проте в зазначений строк кримінальне провадження в суді не розглянуто.

У судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 60 днів до 14 березня 2021 року включно, мотивував тим, що на даний час продовжують існувати ризики, визначені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не досліджені всі докази у кримінальному провадженні. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, у нього відсутнє на праві власності будь-яке житло, зі слів обвинуваченого, він проживає у м. Бровари із цивільною дружиною, на утриманні неповнолітніх дітей немає, що не є доказом існування міцних соціальних зв`язків саме у м. Бровари, а тому обвинувачений може ухилятися від суду. Також зазначено, що обвинувачений ОСОБА_5 може вчинити інший злочин, оскільки вже притягувався до кримінальної відповідальності, наразі в суді щодо ОСОБА_5 перебуває інше кримінальне провадження, розгляд якого ще не завершений. На думку прокурора, будь-який інший м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, у даному кримінальному провадженні не може бути застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що має постійне місце проживання у АДРЕСА_2 , проживає більше двох років там зі своєю цивільною дружиною. Вважає, що його вина у даному кримінальному провадженні не доведена, бажає, щоб його справу розглянули справедливо, бо все обвинувачення сформовано виключно на припущеннях. Просить змінити йому запобіжний захід на домашній арешт, вказавши, що наміру ухилитися від суду немає.

Захисник підтримала позицію обвинуваченого, зазначила, що ризики, викладені прокурором у судовому засіданні та у клопотанні про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є необґрунтованими. Обвинувачений має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає із цивільною дружиною ОСОБА_6 , вказана квартира належить на праві власності матері цивільної дружини, до затримання органами поліції він працював неофіційно, тобто мав постійний заробіток. Просила змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, який також може бути цілодобовим.

Заслухавши клопотання прокурора, врахувавши думки захисника та обвинуваченого, суд приходить до такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Тобто питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою є обов`язком суду незалежно від наявності клопотань. Враховуючи, що строк тримання під вартою, застосований ухвалою суду до обвинуваченого ОСОБА_5 закінчується 18 січня 2021 року, а судовий розгляд даного кримінального провадження не закінчено, то суд вирішує питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою до спливу двомісячного строку.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При визначенні питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , суд бере до уваги те, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років, його вік, відсутність міцних соціальних зв`язків, той факт, що він неодружений, офіційно не працює, зареєстрований у Вінницькій області, те, що він раніше судимий за тяжкі злочини, від вартою перебуває з 30 березня 2020 року.

Крім того, на даний час відбулася зміна складу суду, відповідно до вимог статті 319 КПК України судовий розгляд після заміни судді повинен розпочинатися спочатку, є необхідність допитати свідків та потерпілу, докази, передбачені ст. 84 КПК України з боку обвинувачення та захисту не досліджені.

Згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою може оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або потворно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Даних про наявність підстав для скасування запобіжного заходу застосованого до ОСОБА_5 або його зміни на менш м`який, ніж тримання під вартою, судом не встановлено, а стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, щоб забезпечило належну процесуальну поведінку обвинуваченого, не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, суд відповідно до положень статей 177, 178 КПК України та з огляду на практику Європейського суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, приходить до висновку про доведеність існування ризиків.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свобод обвинуваченого судом на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Питання доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій суд при розгляді питання щодо продовження строку тримання під вартою не вирішує, оскільки ці питання підлягають дослідженню під час розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на наведене, враховуючи, що підстави, що стали обставиною для обрання та продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є й надалі актуальними, то суд приходить до висновку про необхідність продовжити строк застосування запобіжного заходу в межах строку, визначеного законом.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 184, 197, 331, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів до 14 березня 2021 року включно. Утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала суду підлягає до негайного виконання і може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1