Справа № 154/942/19 Провадження № 11-сс/802/540/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 07 вересня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000204 щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 07.09.2020 частково задоволене клопотання cлідчого СВ Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, приватного підприємця, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.ч.1, 3 ст.357 КК України.
Ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 07.09.2020 до ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту терміном на два місяці із забороною без дозволу слідчого або прокурора залишати житло за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. щодня, за винятком випадків, необхідних для проведення слідчих (процесуальних) дій, із покладенням на нього відповідно до ч.5 ст.194 КПК України обов`язків: прибувати до службового кабінету слідчого, який здійснює досудове розслідування в даному кримінальному провадженні, за першим викликом; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.
У поданій апеляційній скарзі захисник оскаржує рішення слідчого судді з мотивів істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Посилається на те, що закінчилися строки досудового розслідування. Стверджує, що оголошена його підзахисному підозра є необґрунтованою. Зауважує, що підозрюваний до кримінальної відповідальності не притягувався, раніше не судимий, має постійне місце проживання, є фізичною особою-підприємцем та проходив відбір у депутати ГО «Свідомі», що свідчить про наявність у першого міцних соціальних зв`язків. З огляду на наведене, просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Заслухавши доповідача, який виклав суть рішення та доводи апеляційної скарги, підозрюваного та його захисників, які підтримали апеляцію у повному обсязі та просили її задовольнити, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, прокурора, який заперечив доводи апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Положення п.9 ч.2 ст.131 КПК України регламентують, що застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, при розгляді клопотання слідчим суддею вказаних вимог закону дотримано не було.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 22 березня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості№ 0000204 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.ч.1, 3 ст.357 КК України.
03 вересня 2020 року ОСОБА_7 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.
У поданій апеляційній скарзі сторона захисту вказує на необґрунтованість оголошеної ОСОБА_7 підозри.

Термін «обґрунтована підозра», згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.ч.1, 3 ст.357 КК України, стверджується наявними у матеріалах кримінального провадження показаннями потерпілого ОСОБА_12 від 23 березня 2019 року, який вказав на предмети, які були викрадені із його автомобіля 22 березня 2019 року; протоколом огляду місця події від 22 березня 2019 року, в ході якого були виявлені викрадені у потерпілого ОСОБА_12 предмети та документи у автомобілі «Daewoo Nexia», р.н. НОМЕР_1 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які в сукупності із протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, містять інформацію про пересування ОСОБА_7 автомобілем «Daewoo Nexia», р.н. НОМЕР_1 , незадовго до моменту виявлення у ньому викрадених у потерпілого ОСОБА_12 предметів та документів.
Тому доводи апелянта з цього приводу суд апеляційної інтенції вважає безпідставними.
Однак, на думку апеляційного суду, розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, суд повинен враховувати вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Суд апеляційної інстанції вважає, слідчим суддею в достатній мірі не встановлено підстав для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Застосований запобіжний захід, на переконання апеляційного суду, є занадто суворим та таким, що не відповідає ступеню ризиків у даному кримінальному провадженні.

Тільки те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких відповідно до ст.12 КК України є тяжким і за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, не дає підстав для застосування до першого такого запобіжного заходу, як домашній арешт.

Під час розгляду клопотання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу стороною обвинувачення доведені передбачені ст.177 КПК України ризики, а саме: можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого і свідків у даному провадженні та вчинити інші кримінальні правопорушення.
Проте судом апеляційної інстанції встановлено, що з моменту повідомлення ОСОБА_7 про підозру не встановлено жодного факту його впливу на свідків, потерпілого, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином або вчинення ним інших правопорушень. Підозрюваний з`являвся для проведення слідчих дій за викликами та не ухилявся від слідства.
Також слід зазначити, що протиправні дії, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 мали місце ще 22.03.2019 і останній викликався до слідчого в якості свідка.
Крім того, апеляційний суд погоджується із доводами сторони захисту про наявність у ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків, а саме постійного місця проживання та офіційного працевлаштування.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що у даному випадку прокурором хоч і доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, проте зазначені слідчим у клопотанні доводи не дають підстав вважати, що належну ОСОБА_7 неможливо забезпечити шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Оскільки протягом апеляційного розгляду провадження не було обґрунтовано наявність виняткових обставин, які дають можливість для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, апеляційний суд вважає, що забезпечити належну поведінку останнього можливо шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Такий запобіжний захід, на думку суду апеляційної інстанції, здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

За таких обставин, зазначені в апеляційній скарзі доводи і підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню із постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали, як це передбачено положеннями п.2 ч.3 ст.407 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 07 вересня 2020 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання ст. cлідчого СВ Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 відмовити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:
-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;
-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання та роботи.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді