Провадження № 1-кп/161/313/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 11 лютого 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку кримінальне провадження №0001201 від 31.03.2018 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, непрацюючого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-18.01.2017 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.125 ч.1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин.

-за ст.389 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи 24.02.2017 поставленим на облік в Луцькому МРВ з питань пробації та ознайомленим з порядком та умовами відбування призначеного судом покарання, а також попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт, 15.02.2018 направлений до КП «Луцький зоопарк», що по вул. Глушець, 7 в м. Луцьк Волинської області та зобов`язано приступити до виконання громадських робіт 19.02.2018.

Однак, обвинувачений ОСОБА_5 , будучи відповідно до ст.37 КВК України зобов`язаним додержуватись встановлених відповідно до Закону порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитись до праці, працювати на визначених для них об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, з`являтись за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, діючи умисно, з метою ухилення від відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт в період часу з 19.02.2018 по 05.06.2018 без поважних причин більше двох разів впродовж місяця, не з`являвся до КП «Луцький зоопарк» для виконання громадських робіт, що згідно вимог ст.40 КВК України є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю та показав, що дійсно, у вказані час, місце та спосіб вчинив зазначений в обвинувальному акті злочин,у вчиненому щиро розкаявся та просив суд суворо його не карати.

Крім повного визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненому повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 349 КПК України, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, судом постановлено не досліджувати інші докази по кримінальному провадженні, оскільки вони не оспорюються учасниками судового розгляду.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.389 ч.2 КК України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, вчинив злочин, передбачений ст.389 ч.2 КК України.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відносяться до категорії нетяжких злочинів, всі обставини справи та дані про особу обвинуваченого.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують його покарання, суд не вбачає.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом враховується те, що обвинувачений свою вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, однак обвинувачений раніше судимий, протягом тривалого часу ухилявся від відбуття призначеного покарання, на момент розгляду даного кримінального провадження взагалі не відбував призначене судом покарання у виді громадських робіт, тому суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, тобто покарання ОСОБА_5 слід призначити в межах санкції ст.389 ч.2 КК України, із застосуванням ст.ст.71 та 72 КК України у виді арешту, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, і буде відповідати вимогам ст.65 КК України.
Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст.389 ч.2 КК України та призначити покарання у виді 2 (два) місяці арешту.

На підставі ст.ст.71,72 ч.1 п.4 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, повністю невідбуте покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.01.2017 року у виді 15 (п`ятнадцяти) днів арешту (одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт), остаточно призначити до відбуття ОСОБА_5 2 (два) місяці 15 (п`ятнадцять) днів арешту.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення даного вироку до виконання.

На вирок суду може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: