ЄУН №389/1923/20
Провадження №1-кп/389/212/20

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 серпня 2020 року Знам`янський міськрайонний суд
Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Подорожнє Світловодського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого охоронцем у ТДВ «Колос», не одруженого, утриманців не має, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за наступних обставин.
27.04.2020 приблизно о 23.30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 .
Перебуваючи у вказаному місці, у ОСОБА_4 раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а саме на крадіжку належного ОСОБА_5 мобільного телефону «UleFone S11» з чохлом до нього.
Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, скориставшись тим, що його протиправні дії не помічені сторонніми особами, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу таємно викрав належний ОСОБА_5 мобільний телефон «UleFone S11» вартістю 2100 грн. 93 коп. з чохлом до нього вартістю 45 грн., який знаходився на столі в приміщенні кухні квартири, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 .
Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2145 грн. 93 коп.
Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, визнав повністю та надав суду показання, відповідно до яких він 27.04.2020 у вечірній час доби, будучи у стані алкогольного сп`яніння, дійсно знаходився в приміщенні квартирипо АДРЕСА_3 , де викрав належний ОСОБА_5 мобільний телефон з чохлом до нього. Викраденим розпорядився на власний розсуд. В скоєному щиро кається, просить суд суворо його не карати.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, суд вважає можливим, відповідно до положень ст.349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого учасники судового провадження не заперечували.
Учасникам процесу роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке закон класифікує як кримінальний проступок, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, в скоєному щиро розкаявся.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття обвинуваченого у скоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують та обставин, які обтяжують його покарання, визнання обвинуваченим своєї вини, суд приходить до висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 , буде покарання у виді штрафу.
Вирішуючи питання про розмір штрафу, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Санкцією ч.1 ст.185 КК України в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення, було передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років.
01.07.2020 згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018 набули чинності зміни до ч.1 ст.185 КК України, відповідно до яких посилена відповідальність за вказане правопорушення у вигляді штрафу та встановлено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років. При цьому даним законом диспозицію ч.1 ст.185 КК України змінено не було.
Згідно з ч.ч.2, 3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Враховуючи, що санкцією ч.1 ст.185 КК України в редакції Закону №2617-VIII від 22.11.2018 посилена відповідальність обвинуваченого щодо покарання у вигляді штрафу, порівняно з редакцією що діяла до 01.07.2020, тому застосуванню у даному випадку підлягає санкція ч.1 ст.185 КК України в редакції Закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення (в частині штрафу).
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 374, 381, 382 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 170 (сто сімдесят) грн.
Речовий доказ по справі: мобільний телефон марки «UleFone S11», який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити останній.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1