печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (Відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 від 26.05.2020 про відмову у визнанні потерпілого у кримінальному провадженні № 0000670 від 03.04.2020, -

В С Т А Н О В И В :

20.08.2020 до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (Відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 від 26.05.2020 про відмову у визнанні потерпілого у кримінальному провадженні № 0000670 від 03.04.2020.
В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві перебувають матеріали досудового розслідування № 0000670 від 03.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.
Судовим розглядом встановлено, що на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 03.03.2020, Генеральна прокуратура України 03.04.2020 відкрила кримінальне провадження №0000670 по заяві ОСОБА_3 № 49 від 09.12.2019 про кримінальне правопорушення за ознаками ч.1ст. 364 КК України, скоєне стосовно неї начальником відділу координації діяльності підрозділів ДБР Генеральної прокуратури України, ОСОБА_5 . Досудове розслідування проводить слідчий другого слідчого відділу Територіального управління ДБР у м. Києві ОСОБА_4 .
Слідчий ОСОБА_4 , постановою від 26.05.2020 відмовив ОСОБА_3 у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000670 від 03.04.2020.
ОСОБА_3 вважає, що постанова слідчого від 26.05.2020 є протизаконною і неогрунтованою.
Особа, що подала скаргу в судове засідання не з`явилися. ОСОБА_3 на електронну адресу суду направив клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, та просив забезпечити йому безоплатного захисника.
Відповідно до інформації яка міститься на офіційному сайті «Судова влада України» вбачається, що у зв`язку з переміщенням суду в нове приміщення за адресою 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15 конференції з іншими судами не відбуваються, оскільки на даний час в суді облаштовано не достатню кількість залів судових засідань, що унеможливлює проведення відео конференцій з іншими судами.
Представник Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві у судове засідання не з`явився, заяви, клопотання або письмові заперечення не були подані, про причини неявки до суду не повідомлено.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Оскільки особа, яка подала скаргу, слідчий про час та місце розгляду скарги повідомлені належні чином, проте, в судове засідання не з`явились, враховуючи строк розгляду скарги під час досудового розслідування, встановлений КПК України, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності в судовому засіданні особи, яка її подала та слідчого, на підставі наявних матеріалів.
Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві перебувають матеріали досудового розслідування № 0000670 від 03.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.
Судовим розглядом встановлено, що на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 03.03.2020, Генеральна прокуратура України 03.04.2020 відкрила кримінальне провадження №0000670 по заяві ОСОБА_3 № 49 від 09.12.2019 про кримінальне правопорушення за ознаками ч.1ст. 364 КК України, скоєне стосовно неї начальником відділу координації діяльності підрозділів ДБР Генеральної прокуратури України, ОСОБА_5 . Досудове розслідування проводить слідчий другого слідчого відділу Територіального управління ДБР у м. Києві ОСОБА_4 .
Слідчий ОСОБА_4 , постановою від 26.05.2020 відмовив ОСОБА_3 у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000670 від 03.04.2020.
ОСОБА_3 вважає, що постанова слідчого від 26.05.2020 є протизаконною і неогрунтованою.
Як визначено у ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному проваджені може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Згідно ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Так, зміст оскаржуваної постанови зводиться до загальних формулювань та не відповідає положенням ст. 110 КПК України. Зокрема, слідчим не надано належної оцінки доказам, наданим ОСОБА_3 , які підтверджують факт завдання будь якої шкоди ОСОБА_3 . Відмовляючи у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні № 0000670 від 03.04.2020, слідчий зазначив, що в матеріалах вищевказаного кримінального провадження відсутні підтверджуючі відомості про завдання ОСОБА_3 будь якої шкоди шкоди.
Враховуючи означене, приходжу до висновку про незаконність оскаржуваної постанови та необхідність її скасування.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 110, 220, 221, 303, 305, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (Відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 від 26.05.2020 про відмову у визнанні потерпілого у кримінальному провадженні № 0000670 від 03.04.2020 задовольнити.
Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу (Відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 від 26.05.2020 про відмову у визнанні потерпілого у кримінальному провадженні № 0000670 від 03.04.2020.
Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення та підлягає безумовному її виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1