Справа № 298/29/20 Провадження № 1-кп/304/144/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2020 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
їх представника адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
його захисника адвоката ОСОБА_9 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000064 від 03 березня 2017 року по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , без освіти, неодруженого, непрацюючого, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

прокурор Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури Закарпатської області звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю на строк два місяці. Вважає, що оскільки встановлені ухвалою суду від 06 серпня 2020 року ризики, які були підставою для застосування до обвинуваченого такого запобіжного заходу продовжують існувати, зокрема можливість переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, тому обраний ОСОБА_8 запобіжний захід слід продовжити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав повністю та просив його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у такому.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 разом зі своїм представником адвокатом ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримали клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_9 проти заявленого клопотання заперечили, зазначивши, що запобіжний захід, який просить застосувати відносно обвинуваченого прокурор є занадто суворим, оскільки його процесуальну поведінку може забезпечити і більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Суд, заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали клопотання, приходить до такого висновку.

Так, згідно статті 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 181 цього Кодексу домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 06 серпня 2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю строком до 05 жовтня 2019 року (а. с. 139-142).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, може впливати на потерпілих чи свідків, або вчинити інше кримінальне правопорушення, під час досудового розслідування кримінальних проваджень постановою слідчого про оголошення розшуку підозрюваного від 08 лютого 2017 року ОСОБА_8 було оголошено у розшук, оскільки такий переховувався від органу досудового розслідування (а. с. 124-125), після чого слідчому судді було внесено клопотання про дозвіл на затримання з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу виді домашнього арешту (а. с. 126-127, 128-129). Крім того обвинувачений ніде не працює, а відтак має незадовільний майновий стан, а також є неодруженим, що свідчить про слабкі соціальні зв`язки. Отже, на даний час існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 статті 177 КПК України, а тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, який здатен забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання заявленим ризикам, та у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього відповідні обов`язків.

Вирішуючи питання продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Враховуючи, що дане судове провадження не закінчене, а ризики, які були підставою для застосування до обвинуваченого саме такого запобіжного заходу продовжують існувати, зокрема можливість переховування від суду і незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, у зв`язку з чим відсутні й підстави для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора.

Тому, керуючись ст. 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 181, 186, 193, 194, 196, 309, 314 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

клопотання прокурора Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю строком на 60 (шістдесят) днів.

У порядку ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 строком до 04 грудня 2020 року такі обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає ( АДРЕСА_1 ), без дозволу суду, прокурора;

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22.00 год вечора по 07.00 год ранку;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Дата закінчення дії ухвали 04 грудня 2020 року.

Ухвалу про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до Великоберезнянського відділення Ужгородського відділу Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1