КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,
за участю:
адвоката, який діє в інтересах
заявника ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання за апеляційною скаргою адвоката, який діє в інтересах заявника ОСОБА_5 ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 серпня 2020 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000048 від 26.01.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.361, ч.4 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

06 серпня 2020 року прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000048 від 26.01.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.361, ч.4 ст.190 КК України, а саме: на об`єкти нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельних ділянках з кадастровим номером :04:002:0331 на праві власності зареєстровано за ОСОБА_8 та :04:002:5117 зареєстровано за ОСОБА_5 , шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування цим майном, з метою збереження речового доказу.

Також просить передати Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), в управління для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених ст.ст.1, 9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», об`єкти нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельних ділянках з кадастровим номером :04:002:0331 на праві власності зареєстровано за ОСОБА_8 та :04:002:5117 зареєстровано за ОСОБА_5 , та заборонено всім суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно: державним та приватним нотаріусам, державним та приватним виконавцям, іншим акредитованим суб`єктам; виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольських міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністраціях) окрім Міністерства юстиції України, проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_8 , ОСОБА_5 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 серпня 2020 року клопотання прокурора задоволено.

На вказану ухвалу слідчого судді адвокат, який діє в інтересах заявника ОСОБА_5 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою, вважає її незаконною, оскільки арешт накладено на об`єкти нерухомого майна, які розташовані на земельних ділянках, які на праві власності зареєстровані за ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , при цьому на земельні ділянки арешт не накладався. Зазначає, що ОСОБА_5 не є підозрюваною у даному кримінальному провадженні, проте арешт на її майно накладено лише з тих підстав, що підозрюваний ОСОБА_9 користується та являється фактичним власником будинку, розташованого на земельних ділянках, між тим в клопотанні не наведено жодного доказу, яким чином земельна ділянка ОСОБА_5 відноситься до будинку, який належить ОСОБА_8 . Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді від 07 серпня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Одночасно апелянт просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, мотивуючи клопотанням тим, що копію ухвали заявник не отримувала, про арешт майна ОСОБА_5 дізналася з витягів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про поважність причин своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце апеляційного розгляду. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності прокурора, оскільки це не суперечить положенням ч.4 ст.405 КПК України.

Заслухавши:
доповідача суддю апеляційного суду;
адвоката, який діє в інтересах заявника ОСОБА_5 ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу;
ознайомившись з матеріалами клопотаннята обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.

Згідно з вимогами ч.2 ст.395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Разом з цим встановлено, що ОСОБА_5 про дату, час і місце розгляду клопотання не повідомлялася, копію оскаржуваної ухвали заявнику не надіслано, а про арешт майна ОСОБА_5 дізналася з витягів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що адвокатом, який діє в інтересах заявника ОСОБА_5 ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження не пропущено, у зв`язку з чим він поновленню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів провадження, та ухвали слідчого судді, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000048 від 26.01.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.361, ч.4 ст.190 КК України.

Досудове розслідування розпочато на підставі заяви приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 про вчинення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційних дій які фактично вона не вчиняла, а саме: перереєстрація права власності та зняття обтяження з земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 га кадастровий номер :78:139:0055.

Крім того, досудове розслідування здійснюється на підставі заяви ОСОБА_11 відповідно до якої 06.12.2017 року невстановлені особи, шляхом обману та зловживання довірою, під приводом укладання Договору про надання юридичних та консультаційних послуг, заволоділи грошовими коштами ОСОБА_12 на суму 4,5 млн. доларів США та ТОВ «Інвестиційна Долина» на суму 162 800 000 грн., чим спричинили шкоду в особливо великих розмірах.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб, яка складається з ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , в період з вересня 2017 року по березень 2018 року шахрайським способом, з використанням підроблених документів та незаконним втручанням в роботу державних реєстрів заволоділи грошовими коштами ОСОБА_12 на суму 4 385 000,00 доларів США та ТОВ «Інвестиційна долина» на суму 162 800 000 грн.

Також прокурор в клопотанні зазначає, що під час досудового розслідування встановлено, що до вчинення вказаних кримінальних правопорушень можуть бути причетні: ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 .

Одночасно з цим встановлено, що ОСОБА_9 користується та являється фактичним власником об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельних ділянках з кадастровим номером :04:002:0331 на праві власності зареєстровано за ОСОБА_8 та :04:002:5117 зареєстровано за ОСОБА_5 .

29 липня 2020 року постановою старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_16 об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельних ділянках з кадастровим номером :04:002:0331 та :04:002:5117 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 серпня 2020 року накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельних ділянках з кадастровим номером :04:002:0331 на праві власності зареєстровано за ОСОБА_8 та :04:002:5117 зареєстровано за ОСОБА_5 , шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Крім того, зазначеною ухвалою передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), в управління для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених ст.ст.1, 9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», об`єкти нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельних ділянках з кадастровим номером :04:002:0331 на праві власності зареєстровано за ОСОБА_8 та :04:002:5117 зареєстровано за ОСОБА_5 , та заборонено всім суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно: державним та приватним нотаріусам, державним та приватним виконавцям, іншим акредитованим суб`єктам; виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольських міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністраціях) окрім Міністерства юстиції України, проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_8 , ОСОБА_5 .

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

Розглядаючи клопотання прокурора про накладення арешту на майно, у відповідності до ст.173 КПК України слідчий суддя правильно встановив обґрунтованість визнання вказаних об`єктів нерухомості такими, що мають ознаки доказів у кримінальному провадженні, зберегли на собі сліди злочинів, відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, та прийшов до правильного висновку про те, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів, які б свідчили про будь-які логічні та об`єктивні підстави вважати об`єкти нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_1 , такими, що є доказом кримінальних правопорушень, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки прокурором доведено, що вищевказане майно набуте кримінально протиправним шляхом, та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто таке майно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, при цьому мотивованою постановою слідчого їх визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а метою їх арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Крім того, є безпідставними та необґрунтованими доводи апелянта про незаконність арешту земельної ділянки :04:002:5117, яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_5 , оскільки зі змісту оскарженої ухвали вбачається, що арешт накладено на об`єкти нерухомого майна без встановлення заборон або обмежень щодо земельних ділянок, на яких розташовані такі об`єкти нерухомого майна.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, суд апеляційної інстанції об`єктивно переконаний, що слідчий суддя, накладаючи арешт, діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу адвоката, який діє в інтересах заявника ОСОБА_5 ОСОБА_6 , слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 серпня 2020 року, постановлену в рамках кримінального провадження №0000048, залишити без змін, як законну та мотивовану.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката, який діє в інтересах заявника ОСОБА_5 ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 серпня 2020 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000048 від 26.01.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.361, ч.4 ст.190 КК України, а саме: на об`єкти нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельних ділянках з кадастровим номером :04:002:0331 на праві власності зареєстровано за ОСОБА_8 та :04:002:5117 зареєстровано за ОСОБА_5 , шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування цим майном.
Крім того, передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), в управління для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених ст.ст.1, 9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», об`єкти нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельних ділянках з кадастровим номером :04:002:0331 на праві власності зареєстровано за ОСОБА_8 та :04:002:5117 зареєстровано за ОСОБА_5 .
Заборонено всім суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно: державним та приватним нотаріусам, державним та приватним виконавцям, іншим акредитованим суб`єктам; виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольських міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністраціях) окрім Міністерства юстиції України, проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3