Справа № 449/1428/17
Перемишлянський районний суд Львівської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.07.2020 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
секретаря: ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого: адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілої: ОСОБА_6 ,
представника потерпілої: адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Перемишляни обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000192 від 09.05.2017 р. відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, гром. України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, раніше не судимого,
що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 09 травня 2017 р. близько 19.00 год., перебуваючи поблизу своєї садиби у с. Бачів Перемишлянського району Львівської області, вступив у сварку з ОСОБА_6 , під час вечірнього пригону череди з пасовища, умисно кинув у останню камінь та влучив у лівий лікоть, спричинивши ОСОБА_6 легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
Свою вину у скоєному злочині ОСОБА_4 не визнав та пояснив, що 08 травня 2017 р. біля 17.00 год., він приїхав з роботи до себе додому в с. Бачів Перемишлянського району, сів їсти, через деякий час вийшов з дому та побачив, що ОСОБА_6 повів додому ОСОБА_8 , який подорозі вдарив її в плече, біля його дому стояла його дружина ОСОБА_9 та син ОСОБА_10 , які пояснили, що ОСОБА_6 вчинила з ними конфлікт.
Незважаючи на не визнання своєї вини ОСОБА_4 його вина повністю стверджується показами потерпілої, свідків та рядом документальних доказів по справі, зокрема:
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 , пояснила, що 09 травня 2017 р. біля 19.00 год., у с. Бачів Перемишлянського району Львівської області, гнала худобу з пасовища до неї вибігла ОСОБА_11 , яка вчинила з нею сварку та кидала в неї камінням, після чого вибіг ОСОБА_4 почав її ображати та кинув в неї камінь влучивши у лівий лікоть, їй стало погано, прийшов її чоловік ОСОБА_8 , її забрав та викликав поліцію.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , пояснив, що 09 травня 2017 р., він перебував у себе вдома в с. Бачів Перемишлянського району Львівської області, біля 19.00 год. почув крик своєї дружини ОСОБА_8 , коли вийшов на вулицю то побачив, що його дружина сперлася на сіту і плаче, він забрав її додому, побачив забій в неї на лівому лікті, дружина пояснила, що це їй ОСОБА_4 кинув каменем у руку, після чого він викликав сільського фельдшера та поліцію.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , пояснила, що 09 травня 2017 року біля 19.00 год., до хати прибіг заплаканий її син ОСОБА_10 , який пояснив, їй, що ОСОБА_6 його ображала та замахнулася палкою, щоб його вдарити, проте він відхилився, коли вона вийшла надвір, щоб з`ясувати за що ОСОБА_6 ображає її сина, то у відповідь остання ображала її нецензурними словами та кидала камінням, після чого вийшов чоловік ОСОБА_12 - ОСОБА_8 , який і побив дружину та забрав її, ОСОБА_9 не бив ОСОБА_6 .
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , пояснив, що 09 травня 2017 року біля 19.00 год., він разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_14 гнали корови з пасовища додому, ОСОБА_14 зробили зауваження, що він ввів корови неправильно, після того він побіг додому, а вони коли прогоняли ходобу біля дому ОСОБА_14 то побачили, що він з матір`ю ОСОБА_9 стоять і почали кидати камінням, він погнав худобу далі, а через пару хвилин побачив, що ОСОБА_8 повів ОСОБА_6 додому.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що 09 травня 2017 року біля 19.00 год., він бачив як сварилися ОСОБА_6 з ОСОБА_9 , через деякий час ОСОБА_6 забрав її чоловік ОСОБА_8 та повів її додому, при даному конфлікті ніхто камінням не кидав, а ОСОБА_4 взагалі не було там.
Крім цього, вина ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення також стверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:
- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0000192;
- дорученням про проведення судового розслідування;
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення;
- заявою ОСОБА_6 про спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_4 ;
- повідомленнями про початок досудового розслідування та про прийняття і реєстрацію заяви;
- постановою про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні;
- висновком експерта №40, згідно якого встановлено, що у гр. ОСОБА_6 виявлено: посттравматичний гемотроз лівого ліктєвого суглобу, бурсит лівого ліктєвого суглобу, які виникли від дії тупих твердих предметів, могли утворитися від удару кинутим каменем 09 травня 2017 року, при обставинах викладених у постанові та відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я;
-протоколом проведення слідчого експерименту та фото таблицею проведення слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_6 ;
-протоколом проведення слідчого експерименту та фото таблицею проведення слідчого експерименту з свідком ОСОБА_13 ;
-протоколом проведення слідчого експерименту та фото таблицею проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_4 .
Згідно вимоги УІАП ГУ НП України у Львівській області, копії паспорта, характеристики виданої Бачівською сільською радою Перемишлянського району Львівської області та відповіді ЦРЛ, встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, за медичною допомогою в наркологічний та психіатричний кабінети не звертався, позитивно характеризується за місцем свого проживання.
Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані та перевірені в судовому засіданні докази по справі, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здопров`я потерпілій ОСОБА_16 доведена повністю і його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.125 КК України.
Під час виступу в судових дебатах прокурор зазначив, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за яке передбачено максимальне покарання у виді обмеження волі на строк до 2 років, від так, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 КПК України з дня вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у вигляді обмеження волі і до моменту набрання вироком законної сили минуло 3 роки. Такий строк сплив 9 травня 2020 року. Від так, просить суд визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого с. 2 ст. 125 КК України та звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити.
Представником потерпілої адвокат ОСОБА_7 під час виступу в судових дебатах, зазначено про доведеність вини обвинуваченого зібраними та дослідженими доказами в судовому засіданні, у вирішенні питання щодо звільнення останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків притягнення до кримінальної відповідальності покладається на вирішення суду.
Під час виступу в судових дебатах захисник обвинуваченого, з покликанням на не визнання обвинуваченим своєї вини, на дослідженні та перевірені в судовому засіданні докази, просив виправдати обвинуваченого, а у випадку, коли суд прийде до переконання щодо винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушенні, просив застосувати до останнього п. «В» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році», та подав на адресу суду відповідну заяву.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.
Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.
Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК).
Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК, яке відбулося 09 травня 2017 року.
Відповідно до ч.1 ст. 12 КК України цей злочин є кримінальним проступком.
Згідно п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки, у разі вчинення кримінального проступку, за вчинення якого передбачене основне покарання у виді обмеження волі.
З огляду на наведене, у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання прокурора, закінчився трьохрічний строк давності, передбачений п.3 ч.1 ст.49 КК України.
Згідно з ч.2 ст.49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3ст.49 КК України.
Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.
Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.
Вирішуючи питання про підставність звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у відповідності до ст.ст.85-86 КК України та п. «В» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році», суд виходить з правових наслідків які породжує застосування амністії в порівнянні з правовими наслідками звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Враховуючи не визнання своєї вини обвинуваченим, наполягання на постановленні судом виправдального вироку, за наявності для такого правових підстав, обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок, призначає покарання і на підставі ч. 5 ст. 74, ст. 49 КК може звільнити від нього засудженого.
Керуючись ст.ст. 49, 74, ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
У Х В АЛ И В:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст 125 КК України, підставі ч.5 ст.74, ст. 49 КК України.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Львівського Апеляційного суду через Перемишлянський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1