Справа № 368/1346/20
Провадження № 1-в/368/19/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" січня 2021 р. Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарях - ОСОБА_2 та ОСОБА_3
з участю прокурора - ОСОБА_4
представника ВК ОСОБА_5
представника трудового колективу ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кагарлику в режимі відеоконференції подання начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про заміну невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням, засудженому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Бровари Київської області, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , освіта незакінчена вища, громадянину України, неодруженому,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області засуджений 07 лютого 2019 року за ст. 286 ч. 3 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строк на 3 роки із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України було звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі із іспитовим строком три роки. Вироком Апеляційного суду Черкаської області від 11.07.2019 р. вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 07.02.2019 року скасовано в частині призначеного покарання та ухвалено в цій частині новий вирок та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строк на 3 роки, а в решті вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області залишено без змін. Постановою Верховного суду від 18.12.2019 р. вирок Апеляційного суду Черкаської області від 11.07.2019 р. в частині призначеного покарання залишено без змін.
Початок строку покарання 07.02.2020 року.
Кінець строку покарання 27.07.2023 року.
1/3 строку покарання 27.11.2020 року.
Із спільного подання Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» та спостережної комісії при Кагарлицькій районної державної адміністрації Київської області вбачається, що засуджений ОСОБА_7 , відбуваючи покарання, до праці відноситься добре, працевлаштований різноробочим на контрагентському об`єкті ПрАТ «Вентиляційні системи», завдану роботу виконував добросовісно, характеризується позитивно, два рази заохочувався керівництвом установи. В даний час засуджений поводить себе правильно, з адміністрацією колонії коректний та ввічливий, в колективі засуджений не конфліктує, виказує позитивні плани на майбутнє.
Вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення подання колонії та клопотання засудженого, думку представника ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№115)», який підтримав подання та заяву засудженого, представника трудового колективу, засудженого ОСОБА_7 , який просив застосувати до нього ст. 82 КК України та заміни на більш м`яке покарання у виді виправних робіт, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання щодо застосування до засудженого ОСОБА_7 ст. 82 КК України та заява засудженого підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_7 вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області засуджений 07 лютого 2019 року за ст. 286 ч. 3 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строк на 3 роки із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України було звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі із іспитовим строком три роки. Вироком Апеляційного суду Черкаської області від 11.07.2019 р. вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 07.02.2019 року скасовано в частині призначеного покарання та ухвалено в цій частині новий вирок та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строк на 3 роки, а в решті вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області залишено без змін. Постановою Верховного суду від 18.12.2019 р. вирок Апеляційного суду Черкаської області від 11.07.2019 р. в частині призначеного покарання залишено без змін.
Початок строку покарання 07.02.2020 року.
Кінець строку покарання 27.07.2023 року.
1/3 строку покарання 27.11.2020 року.
Злочин вчинений засудженим ОСОБА_7 є злочином необережним тяжким.
Засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання з 10.02.2020 р. За час перебування у ДУ «Черкаське СІЗО» до праці в СІЗО не залучався, стягнень та заохочень не мав.
У Державну установу «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)» засуджений ОСОБА_7 прибув 28.04.2020 р.
28.04.2020 р. засудженого ОСОБА_7 було ознайомлено з умовами відбування покарання у ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)».
Станом на 27.11.2020 р. ОСОБА_7 відбув вже 1/3 строку призначеного вироком суду за необережний тяжкий злочин.
За змістом ст. 82 КК України умовами заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є:
?відбуття засудженим певної частини призначеного покарання, визначеної у частині четвертій цієї статті;
?наявність факту того, що засуджений став на шлях виправлення.
Висновки про те, чи став засуджений на шлях виправлення, можливо зробити врахувавши увесь комплекс даних, які характеризують засудженого, його поведінку, відношення до праці, відношення до вчиненого злочину та його наслідків, наявність заохочень, їх кількість та регулярність отримання, наявність чи відсутність стягнень, тощо.
У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до ст. 82 КК України суд за наявністю визначених законом підстав вправі замінити засудженому невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням. При цьому нове покарання визначається з урахуванням його розташування в системі покарань, зазначених в ст. 51 КК України.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.
Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Пунктом 2 частини 4 статті 82 КК України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше 1/3 строку покарання, призначеного судом за злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин.
Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» передбачено, що оскільки судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Критеріями оцінки ступеня виправлення засудженого при застосуванні до нього положень ст. ст. 81, 82 КК України є:
- ставлення засудженого до дотримання вимог встановленого порядку відбування покарання (режим) за весь період відбування покарання;
- участь у суспільно-корисній праці;
- участь у виховних заходах;
- участь у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні;
- участь у самодіяльних організаціях та соціально-корисна активність;
- участь у роботах з благоустрою установ та прилеглих територій,
- поліпшенні житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт по забезпеченню установи продовольством;
- прагнення засудженого до відшкодування нанесених злочином збитків, сплати аліментів (за наявності виконавчих листів);
- визнання своєї вини у вчиненому злочині і каяття в ньому;
- підтриманні соціально-корисних зв`язків та позитивних намірів на життя після звільнення.
Тобто, при вирішенні питання про те, чи довів засуджений своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці своє виправлення, суд виходить з аналізу усього процесу виправлення засудженого упродовж усього терміну відбування ним покарання, а не за короткий період часу.
Згідно характеристики на засудженого ОСОБА_7 , затвердженої як 10.12.2020 року, так і 14.01.2021 р. начальником ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)» вбачається, що за період перебування в колонії зарекомендував себе з позитивної сторони, дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, за що отримав два заохочення, порушень не допускає, дисциплінарних стягнень не має. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику у свою адресу. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Утримує в чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Працевлаштований робітником на контрагентському об`єкті ПрАТ «Вентиляційні системи». Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань. Виконує роботу з самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт по благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою, дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Досліджуючи дані про особу засудженого, що містяться в матеріалах даної справи, характеристиці, довідці про заохочення і стягнення, - суд встановив, що засуджений має два заохочення.
Щодо відношення засудженого до праці, то слід зазначити, що засуджений працював, про що було зроблено висновок про можливість залучення засудженого до праці, крім часу в період карантину.
Що стосується відшкодувань потерпілим, то слід зазначити наступне. Згідно вироку Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 07.02.2019 р. вбачається, що ОСОБА_7 відшкодував потерпілим матеріальну та моральну шкоду в повному обсязі, про що зазначено у вироку та враховано Апеляційним судом Черкаської області при винесені вироку.
Враховуючи наведені вище вимоги законів та встановлені обставини в їх сукупності, із врахуванням особи засудженого ОСОБА_7 , суд приходить до висновку, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі довів, що став на шлях виправлення.
Суд враховує, що задоволення судом подання колонії та клопотання засудженого про застосування щодо нього вимог ст. 82 КК України має на меті не остаточно звільнити засудженого від відбування покарання, а передбачає продовження відбування ним більш м`якого виду покарання, продовження процесу виправлення та подальшу можливість доведення свого виправлення.
За таких обставин, засуджений ОСОБА_7 заслуговує заміни йому невідбутої частини основного покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням.
Належними та допустимими доказами підтверджується, що в разі звільнення ОСОБА_7 має намір працевлаштуватися на посаду робітника з комплексного обслуговування будинків у Комунальне підприємство Канівської міської ради «Житлово-експлуатаційна контора» та проживатиме за місцем своєї реєстрації.
Засуджений став на шлях виправлення, а тому заслуговує на заміну не відбутої частини основного покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке, а саме: на виправні роботи, тому суд вважає, що подання ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№115)» та клопотання засудженого підлягають до задоволення.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.. 537, 539 КПК України, ст.. 82 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» № 2 від 26 квітня 2002 р., суд, -
У Х В А Л И В :
Подання начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» про заміну основного покарання більш м`яким у відношенні засудженого ОСОБА_7 , задовольнити.
Клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини основного покарання більш м`яким, а саме, на виправні роботи, - задовольнити.
Засудженому ОСОБА_7 за вироком Апеляційного суду Черкаської області від 11.07.2019 року не відбуту частину строку основного покарання у виді позбавлення волі 2 (два) роки 193 днів замінити на 2 (два) роки виправних робіт по місцю роботи з відрахуванням 20 % заробітку щомісячно в дохід держави.
Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом 7 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1