Справа № 191/1493/20
Провадження № 1-в/191/330/20
У Х В А Л А
іменем України

08 липня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника Синельниківської ВК № 94 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області клопотання ОСОБА_5 про заміну відносно нього невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:

До Синельниківськогоміськрайонного суду надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_5 , згідно якого останній просить суд розглянути відносно нього питання про можливість застосування ст. 82 КК України про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

У судовому засіданні засуджений підтримав заявлене клопотання та просив суд його задовольнити.

Представник адміністрації СВК № 94 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки вважає, що засуджений на шлях виправлення не став, дане клопотання вважає передчасним.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 .

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, з урахуванням думки прокурора, дослідивши матеріали клопотання та оцінивши їх в сукупності, дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 раніше засуджений 3 рази. У цій справі засуджений 27.10.2016 року Петропавлівським райсудом Дніпропетровської області за ст.185 ч.3, 75,76 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки. Вирок Петропавлівського райсуду від 13.03.2018 року на підставі ст.78 ч.2, 166,395,537 ч.1 п.8, 539 КК України відмінено іспитовий строк, і направлено в місця позбавлення волі на строк 4 роки. Початок строку : 16.05.2018 року, кінець строку : 16.05.2022 року.

До СВК-94 ОСОБА_5 прибув 30.05.2018 року. На теперішній час не працевлаштований, але залучається до робіт з благоустрою установи. За час відбування покарання характеризується посередньо, не допускає порушення встановленого порядку відбування покарання, стягнень не має, має 2 заохочення, які надавалися засудженому з метою стимулювання права слухняної поведінки, але змін, які б свідчили про виправлення засудженого не відбулось; не завжди дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням; не завжди виконує передбачені вимоги персоналу установи; виконує роботи із самообслуговування, але на бачить необхідності у самостійному їх виконанні; приймає участь у виконанні робіт із благоустрою установи тільки під контролем представників адміністрації; участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не приймає; до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне; участі у роботі самодіяльних організацій не бере. На профілактичному обліку як особа, схильна до членоушкодження,до самогубства та до скоєння втечі не перебуває. Питання щодо можливості застосування зміни умов тримання відповідно до ст.101 КВК України розглядалось 16.09.2019 року, засудженому було відмовлено, як особі, що не стає на шлях виправлення. 29.05.2020 року комісією було відмовлено засудженому в застосуванні до нього ст.82 КК України, як особі, що не стає на шлях виправлення.

Відповідно до ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`якою згідно з ч.3 ст.82 КК України може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Отже, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 , відбуваючи покарання в СВК № 94 за тяжкий злочин, зарекомендував себе посередньо, на даний час не працевлаштований, станом на 16.05.2020 року відбув частину строку призначеного судом покарання, комісією установи 29.05.2020 року йому було відмовлено в застосуванні ст.82 КК України, як особі, що не стала на шлях виправлення, за 2019 рік мав два заохочення, стягнень не має, виходячи з чого суд приходить до висновку про те, що засуджений на шлях виправлення не став.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Згідно п. 2, п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише при умові, якщо засуджений став на шлях виправлення. Питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Вирішуючи клопотання засудженого, суд враховує вищевикладене, матеріали справи, а також те, що на даний час ОСОБА_5 не працевлаштований, за час відбування покарання характеризується посередньо, мав два заохочення, які надавались йому з метою стимулювання права слухняної поведінки, стягнень не мав, участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не приймає; до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне; участі у роботі самодіяльних організацій не бере, що вказує на відсутність виражених дій для становлення на шлях виправлення. В зв`язку з чим, суд вважає, що клопотання засудженого задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 537, 539, 392 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну відносно нього невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України, - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1