Справа № 192/1796/20
Провадження № 1-в/192/569/20
Ухвала
Іменем України

"03" грудня 2020 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області клопотання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» відносно засудженого ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Синельникове, Дніпропетровської області, на даний час відбуває покарання в ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», засудженого вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2017 року, за ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, про звільнення від покарання або пом`якшення покарання,

за участю учасників провадження:

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

Початок строку: 06.05.2019 року

Кінець строку: 06.07.2023 року

В С Т А Н О В И В:

Начальник ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» звернувся до суду з клопотанням про звільнення від покарання або пом`якшення покарання в порядку передбаченого ст. 74 КК України відносно засудженого.

Засуджений в судовому засіданні просив задовольнити клопотання ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)».

В судове засідання представник ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» не з`явився, повідомлений про місце та час розгляду клопотання належним чином, згідно поданої заяви просить розглядати клопотання у їх відсутність (а.с. 12).

Враховуючи, положення ч. 5 ст. 539 КПК України, згідно якої неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, судом здійснено судовий розгляд у відсутність належним чином повідомлених осіб, які не з`явились.

Суд, вислухавши засудженого, думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню в зв`язку з таким.

Згідно вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2012 року, ОСОБА_3 був засуджений за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки (а.с. 2, 3).

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2013 року, ОСОБА_3 було засуджено за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, при визначені остаточного покарання судом: за сукупністю вироків за ст. 71 КК України, покарання за ч. 1 ст. 309 КК України частково строком 1 місяць приєднано до покарання за ч. 2 ст. 186 КК України (а.с. 4).

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2016 року, ОСОБА_3 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, при визначені остаточного покарання судом: за сукупністю вироків за ст. 71 КК України, частково приєднано покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2013 року за ч. 2 ст. 186 КК України (а.с. 6, 7).

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2017 року, ОСОБА_3 був засуджений за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, при цьому при визначені остаточного покарання судом: за сукупністю кримінальних правопорушень за ст. 70 КК України, покарання даним вироком поглинуто вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2016 року (а.с. 8).

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, згідно з яким було внесені зміни до КК України, якими було пом`якшено покарання за певні кримінальні правопорушення та декриміналізовано певні кримінальні правопорушення, зокрема за ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України - при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Згідно ч. 6 ст. 72 КК України встановлені в частині першій цієї статті правила співвідношення видів покарань можуть застосовуватись і в інших випадках, передбачених Загальною частиною цього Кодексу.

Таким чином, із вище наведених обставин вбачається, що приєднана засудженому частина невідбутого покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2012 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України становить лише 1 місяць позбавлення волі.

Зміни до ч. 2 ст. 185 КК України, за якою ОСОБА_3 засуджено Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2017 року не вносились.

Тож, враховуючи той факт, що приєднана ОСОБА_3 невідбута частина покарання за ч. 1 ст. 309 КК України становить лише 1 місяць позбавлення волі, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для пом`якшення покарання засудженому та застосування положень ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України, оскільки в даному випадку відбудеться не пом`якшення покарання, а його посилення, що призведе до погіршення становища засудженого.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

У зв`язку з тим, що у разі здійснення перерахунку строку покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, що діє на час розгляду клопотання, за правилами ч. 1 ст. 72 КК України, становище засудженого погіршиться, тому суд не має права допустити погіршення становища засудженого порівняно з призначеним йому покаранням.

Враховуючи викладене, суд вважає, що клопотання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» є неправомірним і тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України, керуючись ст.ст. 5, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» відносно засудженого ОСОБА_3 про звільнення від покарання або пом`якшення покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Головуючий: суддя ОСОБА_1