Провадження № 274/7339/20
ВИРОК Провадження № 1-кп/0274/741/18

І м е н е м У к р а ї н и

10.11.2020 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі секретарів судового засідання . ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/7339/20 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скаківка Бердичівського району Житомирської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, працює неофіційно, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 121 КК України,

за участі прокурора . . ОСОБА_5

потерпілого . . . . . . . . ОСОБА_6

захисника . . . . . . . . . . ОСОБА_7

обвинуваченого . . . . . ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :

13 вересня 2020 року близько 18-ї години ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де між ними на ґрунті неприязних відносин виник конфлікт.

В ході конфлікту, який відбувався у кухні вказаного будинку, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

З цією метою ОСОБА_4 взяв кухонний ніж та наніс ним один удар в область грудної клітини справа останньому, заподіявши потерпілому тілесне ушкодження у вигляді одиночного поранення грудної клітки праворуч в ділянці 6-го ребра, що проникає у грудну порожнину та є тяжким тілесним ушкодженням по критерію небезпеки для життя в момент спричинення.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнається винуватим, передбачена ч. 1 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та показав, що у 2020 році, місяці два тому, ввечері до нього на вул. 8-го Березня, 9 в с. Скаківка прийшов потерпілий, дав гроші на горілку, він купив в магазині горілки, випили по чарці. Потерпілий пішов та через деякий час повернувся і сказав йому, що треба йти на город збирати бур`яни. Він відмовився йти, сказавши, що це неділя, вихідний день, а сестра сказала прибрати бур`яни у понеділок. Розмова відбувалася у кухні. Далі він пішов у веранду, взяв палицю, схожу на штахетину, якою підпирає двері будинку. Повернувся у кухню і, погрожуючи палицею, наказав потерпілому йти з будинку. Потерпілий вихопив у нього з рук цю палицю і наніс нею удар йому, він прикрився правою рукою, на якій потім були тілесні ушкодження. Після цього він повернувся до потерпілого спиною, помітив ніж на столі. Йому набридло, що потерпілий його б`є, це вже було не перший раз (два рази за життя бив), тому він взяв ножа у праву руку і вдарив ним назад, паралельно землі, на рівні своєї грудної клітки. Удар був лише один, куди влучив, він не побачив. Потерпілий відразу побіг з будинку. Він бачив кров на ножі і на підлозі. Вийшов за потерпілим, того вже не було. Тоді він повернувся до будинку і ліг спати. Ще мив підлогу у коридорі, навіщо, не знає. В цей же вечір його розбудили працівники поліції. У скоєному кається, жалкує про вчинене, вибачається перед потерпілим. Обіцяє, що такого більше не повториться, просить не позбавляти волі.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість також підтверджується сукупністю й інших зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.

Так, допитаний в ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_6 пояснив суду, що обвинувачений є братом його цивільної дружини. В той день у 2020 році, місяці два тому, він в обід випив грам 50 горілки та пішов працювати по господарству. Десь перед 18-ю годиною він дав гроші обвинуваченому, щоб той купив чекушку горілки. Сам пішов на город. Хвилин через 30 пішов до обвинуваченого на АДРЕСА_1 . Обвинувачений був вдома, на кухні, стояв, обпершись об стіл. Він сказав обвинуваченому, що потрібно йти на город, прибирати бур`ян. Але обвинувачений почав кричати, вищати, що нікуди не піде, що вихідний день, що сестра сказала це зробити назавтра. Почалася словесна перепалка, він говорив обвинуваченому, що взимку всі разом будуть їсти, а зараз потрібно попрацювати. Ніяких дій щодо обвинуваченого він не вчиняв, лише говорив, ніяких предметів в руках не мав. Знає, що обвинувачений підпирає двері якоюсь палицею, але її не бачив. Обвинувачений до нього стояв спиною і тут несподівано наніс йому удар в груди. Він не побачив, чим його вдарив обвинувачений, але у нього почалася сильна кровотеча. Він побіг на город, теща побачила його скривавленого, почала кричати. Він подзвонив до жінки, розповів, що ОСОБА_8 встромив йому в груди ніж, жінка викликала швидку. Він втратив багато крові, втратив свідомість. У лікарні був днів п`ять. Дійсно у них раніше були сварки, билися, але не у той день, в той день він обвинуваченого не чіпав, не погрожував. У нього ріст 1,56-1,58 м, вага кілограм 50. Останній раз з обвинуваченим билися більше року тому. Обвинувачений є його родичем, він йому пробачив, тому просить не позбавляти обвинуваченого волі.

Крім того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 також підтверджується:

*даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 13.09.20, з якого видно, що попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину ОСОБА_6 просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , який 13.09.20 о 18 годині за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 завдав один удар ножем у верхню ділянку живота, заподіявши тілесні ушкодження (т. 1, а.п. 11);

*даними протоколу огляду місця події від 13.09.20 з фототаблицею до нього, під час якого зафіксовано місце скоєння злочину - оглянуто приміщення будинку АДРЕСА_3 . В ході огляду зафіксовано помиту підлогу у коридорі будинку, на кухні вилучено розкладний ніж з плямами речовини бурого кольору (т. 1, а.п. 12-21);

*даними протоколу огляду місця події від 13.09.20 з фототаблицею до нього, при проведенні якого за місцем проживання потерпілого по АДРЕСА_2 вилучено одяг ОСОБА_6 , в якому останній був при отриманні тілесних ушкоджень, з проникаючими отворами на футболці та слідами речовини бурого кольору (т. 1, а.п. 23-28);

*даними висновку судово-медичної експертизи № 382 від 16.09.20, відповідно до якого у ОСОБА_4 виявлено синець та садна на лівій верхній кінцівці, які утворилися від дії тупих твердих предметів, не виключено в термін та за обставин, вказаних обстеженим (13.09.20 близько 13.00 при нанесенні ударів дерев`яною ломакою), відносяться до Легких тілесних ушкоджень. Будь-яких інших тілесних ушкоджень при судово-медичній експертизі виявлено не було (т. 1, а.п. 41);

*даними висновку судово-медичної експертизи № 375 від 14.09.20, відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлено поранення грудної клітки праворуч в ділянці 6-го ребра, що проникає у грудну порожнину, яке призвело до оперативного втручання та ускладнилося гемотораксом (наявність крові в плевральній порожнині), яке могло утворитися від дії гострого предмету, не виключено в термін та за обставин, вказаних обстеженим (13.09.20 близько 18.00 при нанесенні удару ножем), та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження по критерію небезпеки для життя в момент спричинення (т. 1, а.п. 43);

*даними висновку судової психіатричної експертизи № 258-2020 від 29.09.20, згідно з яким ОСОБА_4 на даний час виявляє клінічні ознаки емоційно нестійкого розладу особистості та поведінки внаслідок зловживання алкогольними напоями, стан компенсації. Дані клінічні ознаки відповідають критеріям шифру F 10.71 міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду. Однак вищевказані зміни зі сторони психіки у ОСОБА_4 не досягають ступеню психічного захворювання, лежать в межах патології особистості та не позбавляють його здатності на даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_4 під час скоєння інкримінованого йому діяння психічним захворюванням не страждав та в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, який би позбавляв його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не перебував. Виявляв вище вказаний розлад особистості, який не досягав ступеню психічного захворювання, знаходився в межах патології особистості та не позбавляв його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_4 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу, до якого відноситься інкримінований йому протиправний вчинок, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час. По своєму психічному стану не потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру (т. 1, а.п. 85-86);

*даними протоколу слідчого експерименту від 25.09.20 з фототаблицею до нього, під час якого підозрюваний ОСОБА_4 за участі захисника розповів та в приміщенні свого будинку показав коли, де та як відбувався конфлікт з ОСОБА_6 , як той взяв палицю у коридорі і як наносив йому удари дерев`яною палицею, як він захищався лівою рукою від ударів, як він після цього пішов до стола на кухні, взяв з нього ніж і наніс удар ножем в праву нижню частину грудей потерпілого (т. 1, а.п. 87-94). Дані протоколу про місце, час, спосіб вчинення злочину відповідають обставинам обвинувачення, показанням обвинуваченого, даним протоколу огляду місця події від 13.09.20 та іншим матеріалам провадження;

*даними висновку судово-медичної експертизи № 456 від 28.10.20, згідно з яким виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження могли утворитися в термін (13.09.20 близько 18 години) та за обставин, вказаних підозрюваним ОСОБА_4 при проведенні слідчого експерименту за його участі (т. 1, а.п. 96-97);

*даними висновку судово-медичної експертизи № 460 від 28.10.20, згідно з яким виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження могли утворитися в термін (13.09.20 близько 13 години) та за обставин, вказаних підозрюваним ОСОБА_4 при проведенні слідчого експерименту за його участі (т. 1, а.п. 99-100).

Відповідно до виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого 13.09.20 о 22.45 в Бердичівській міській лікарні освідувано ОСОБА_4 , діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, результат обстеження видихуваного повітря на наявність етилового спирту на апараті «Драгер» - 3,48 ‰, що є показником сильного алкогольного сп`яніння (т. 1, а.п. 69);

Згідно з даними акту спеціальної медичної комісії з проведення медичних оглядів для направлення на примусове лікування № Д-184 від 29.09.20 ОСОБА_4 діагностовано психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. Рекомендовано пройти лікування від зловживання алкоголем (т. 1, а.п. 83).

Судом в ході судового розгляду досліджені всі процесуальні джерела доказів (ст. 84 КПК України), які були заявлені та надані сторонами на підтвердження обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (ст. 91 КПК України), в обсязі, визначеному відповідно до ст. 349 КПК України та в порядку, передбаченому § 3 глави 28 КПК України. Про дослідження будь-яких інших джерел доказування, в тому числі допит свідків, сторони не зазначали, клопотань про долучення, дослідження або перевірку таких доказів до суду не надходило, сторони висловили свою думку про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами.

При цьому судом для забезпечення дотримання вимог статей 42, 43 КПК України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Право на справедливий суд, судом до матеріалів провадження в підготовчому судовому засіданні долучено й інші документи, які надано прокурором, в тому числі й інші докази, які можуть стосуватися допустимості, достовірності та повноти наведених вище доказів на підтвердження фактів та обставин, що підлягають доказуванню.

Оцінюючи обставини та обстановку вчинення злочину з точки зору існування стану необхідної оборони, суд не вбачає існування такого стану. Так, згідно зі ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Відсутність такого стану необхідної оборони у ОСОБА_4 повністю підтверджується показаннями потерпілого, який заперечує вчинення будь-яких неправомірних дій щодо обвинуваченого у момент нанесення удару ножем, та показаннями самого обвинуваченого, який заперечив мету відвернення чи припинення посягання. Ці показання підтверджуються висновками судово-медичних експертиз ОСОБА_4 , відповідно до якого у ОСОБА_4 на тілі виявлено тілесні ушкодження виключно на лівій верхній кінцівці, удар був нанесений, коли обвинувачений знаходився спиною до потерпілого, тобто у цей момент удари обвинуваченому не наносилися. Крім того, сам обвинувачений вказує, що вже після ударів палицею, які наніс йому потерпілий, він підійшов до столу, взяв ніж, яким і наніс удар, потерпілий погроз не висловлював, тобто на момент нанесення удару ОСОБА_4 не вбачав посягання на своє життя та здоров`я, а удар наносився, як вказав сам обвинувачений, виключно з образи на потерпілого. Таким чином, всі досліджені у провадженні докази вказують, що на час спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 вже не було ні суспільно небезпечного посягання, ні реальної загрози такого посягання, що потребувало негайного відвернення чи припинення посягання, тобто у ОСОБА_4 був відсутній стан необхідної оборона і відповідно за відсутності такого стану в діях ОСОБА_4 не буде перевищення меж такої оборони.

Час скоєння злочину суд зазначає відповідно до досліджених доказів, органом досудового розслідування такий час у обвинувальному акті вказано помилково.

На підставі викладеного, оцінивши наведені докази в їхній сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне спричинення тяжкого тілесного ушкодження, тобто тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, прохання потерпілого не позбавляти волі обвинуваченого.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає: вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 12 ч.ч. 4, 5 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, є тяжким злочином.

Обвинувачений вважається раніше не судимим, проживає один, за місцем проживання характеризується як особа, скарг на поведінку якої не надходило, зловживає спиртними напоями, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги ступінь тяжкості скоєного злочину, за який законодавцем передбачено покарання лише у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який не працює, має синдром залежності від алкоголю, суд вважає, що перевиховання і виправлення обвинуваченого можливе лише за умови призначення покарання, що пов`язане з постійним контролем його поведінки з боку держави. Разом з тим, враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, прохання потерпілого не позбавляти волі обвинуваченого, сам характер злочинних дій обвинуваченого, які виразились в нанесенні лише одного удару, відношення ОСОБА_4 до вчиненого злочину, а саме те, що він вину визнав, розкаявся, обіцяє більше такого не скоювати, відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України суд вважає за можливе перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини 1 статті 121 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі. На думку суду саме призначене покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Обговоривши можливість застосування інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд не вбачає підстав для такого застосування, оскільки обвинувачений вчинив злочин у стані вкрай сильного алкогольного сп`яніння, має психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, при цьому вживає алкоголь у великих дозах кожного дня, що вказує на необхідність врахування небезпеки суспільним інтересам та неможливості досягнення мети покарання без реального відбування покарання і що на думку суду, вказує на необхідність постійного контролю за поведінкою обвинуваченого в межах установи виконання покарань.

Цивільний позов у провадженні не подано.

Дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.

Жоден об`єкти матеріального світу речовим доказом у провадженні досудовим слідством не визнано.

Підстав для зміни чи скасування обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу, враховуючи призначене покарання, особу обвинуваченого і його процесуальну поведінку, зокрема те, що ОСОБА_4 страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, вчинив злочин, пов`язаний із заподіянням шкоди здоров`ю людини, перебуваючи у стані сильного алкогольного сп`яніння, до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та з врахуванням ч. 1 ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 03 (три) роки.

Початок строку відбуття призначеного покарання обвинуваченим ОСОБА_4 обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15.09.20 на одяг ОСОБА_6 , а саме: футболку синього кольору, джинсові штани синього кольору, які заправлені шкіряним ременем чорного кольору - скасувати.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15.09.20 на одяг та взуття ОСОБА_4 , а саме: коричневу футболку з написом в ділянці грудей «TANKI ONLINE та зображенням танку, чорні джинсові шорти, сині гумові шльопанці, а також на ніж розкладного типу загальною довжиною близько 228 мм - скасувати.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_4 залишити попередній - тримання під вартою, але не довше ніж на два місяці з дня ухвалення вироку.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання у виді обмеження волі строк попереднього ув`язнення з 13.09.20 до дня набрання вироком законної сили, а також час слідування до виправного центру після набрання вироком законної сили і до прибуття у виправний центр для відбуття покарання з розрахунку, що один день позбавлення волі відповідає двом дням обмеження волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1