Справа №212/7958/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в міста Кривому Розі кримінальне провадження № 0001544 від 21 серпня 2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, з середньо-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх (малолітніх) дітей не має, інвалідності не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,

за участі прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 -

ВСТАНОВИВ:

21 серпня 2020 року близько 04.40 години ОСОБА_3 , проходячи повз будинок АДРЕСА_3 , побачив раніше незнайомого ОСОБА_6 , після чого підійшов до нього дізнатися котра година.

ОСОБА_6 дістав з кишені куртки свій мобільний телефон та відповів ОСОБА_3 на зазначене питання. Побачивши в руках у ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Huawei Y3» у ОСОБА_3 раптово виник злочинний намір на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_3 застосовуючи обман лише як спосіб доступу до майна, під вигаданим приводом здійснення телефонного дзвінка попрохав у потерпілого ОСОБА_6 його мобільний телефон марки «Huawei Y3», модель CRO-U00 та пообіцяв повернути після здійснення дзвінка, достовірно знаючи, що повертати телефон не збирається, на що потерпілий надав свою згоду, не підозрюючи істинні наміри та передав ОСОБА_3 свій мобільний телефон.

Того ж дня, 21 серпня 2020 року близько о 04.45 годині ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи, що його дії носять очевидний характер для потерпілого ОСОБА_6 , отримавши від потерпілого мобільний телефон, незаконно заволодів ним, тим самим, відкрито викрав належний останньому мобільний телефон марки «Huawei Y3», модель CRO-U00, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1937 від 12.10.2020 складає 1581,67 гривень. Після фактичного заволодіння викраденим майном, не реагуючи на вимогу потерплого повернути належне йому майно, з викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядився у подальшому ним на свій розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, погодившись з кваліфікацією вчинених ним діянь, щиро розкаявся та пояснив, як саме він вчиняв кримінальні правопорушення, відповідно до обвинувального акту. Так обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що дійсно в серпні 2020 року близько 05.00 години ранку він гуляв в районі мікрорайону 5-й Зарічний в Покровському районі м. Кривого Рогу та побачив потерпілого. В подальшому він попросив у потерпілого мобільний телефон, нібито для здійснення дзвінка, однак телефонувати нікуди не збирався, оскільки у нього виник умисел викрасти даний мобільний телефон. Після того, як потерпілий передав йому мобільний телефон він втік з місця злочину. Вчинив викрадення через відсутність коштів. В подальшому викрадений ним телефон від продав за 200 гривень сусіду.

Даючи оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотиви скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав вину в повному обсязі, зі згоди учасників судового провадження, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України не досліджував всі докази, оскільки є переконання в тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оскаржуються, усвідомлює неможливість у подальшому оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому відсутні сумніви відносно добровільності та істинності його позиції.

Дослідивши та аналізуючи вивчені в справі докази, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 винуватий у вчиненні зазначених вище дій, та кваліфікує його дії за ч.1 ст.186 КК України за ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Згідно з ч. 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченим, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засуджених та запобігав вчиненню інших злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до не тяжких злочинів, вчиненого умисно, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебував та не перебуває, з березня 2017 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу вживання канабіоїдів зі шкідливими наслідками, не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, обставинами що пом`якшують покарання є щире каяття, обставин що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Суд також приймає до уваги, що спричинена обвинуваченим ОСОБА_3 матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_6 відшкодована у повному обсязі шляхом повернення викраденого майна потерпілому. Крім цього суд бере до уваги досудову доповідь, складену відносно обвинуваченого ОСОБА_3 ..

З врахуванням зазначених вище обставин, суд прийшов до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.186 КК України, та беручи до уваги вищенаведені обставини, застосувати до обвинуваченого ст.75, 76 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки на думку суду його виправлення можливе без реального відбування покарання.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

На досудовому розслідуванні щодо обвинуваченого ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді особистого зодов`язання.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.368-371, 373-375 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.186 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання із випробуванням протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

У відповідності зі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: Мобільний телефон марки «Huawei Y3», модель CRO-U00, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , що переданий під розписку потерпілому ОСОБА_6 залишити в розпорядженні власника.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1