Справа № 357/5089/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0005296 внесене до ЄРДР 19 грудня 2015 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, уродженця с. Довге Іршавського району Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 21 червня 2004 року за ч. 2 ст. 199 КК України до позбавлення волі строком п`ять років, від відбування якого звільнений з випробуванням з іспитовим строком два роки;

вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 13 жовтня 2005 року на підставі ст. 71 КК України за ч. 1 ст. 289 КК України до позбавлення волі строком п`ять років та штрафу у розмірі 1 700 грн., від відбування якого звільнений з випробуванням з іспитовим строком три роки;

вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 23 травня 2006 року на підставі ст. 71 КК України за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком шість років та штрафу у розмірі 1 700 грн.;

вироком Ленінського районного суду м. Вінниця від 16 вересня 2011 року за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 358 КК України до позбавлення волі строком шість місяців,

за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, п.п. 9,12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Здолбунів Рівненської області, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 25 травня 2004 року за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком три роки, від відбування якого звільнений з випробуванням з іспитовим строком один рік і шість місяців;

вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 13 жовтня 2004 року за ч. 3 ст. 185 КК України, до позбавлення волі строком три роки і шість місяців, від відбування якого звільнений з випробуванням з іспитовим строком один рік і шість місяців;

вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 03 березня 2006 року на підставі ст. 71 КК України за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком чотири роки;

вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 17 лютого 2009 року на підставі ст. 71 КК України за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком два роки;

вироком Рівненського міського суду від 20 червня 2012 року за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком чотири роки, від відбування якого звільнений на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково з невідбутим строком п`ять місяців і двадцять сім днів.

за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, п.п. 9,12 ч. 2 ст. 115 КК України,

УСТАНОВИВ:

Білоцерківським міськрайонним судом Київської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження № 0005296 внесеного до ЄРДР 19 грудня 2015 року щодо ОСОБА_8 за ознаками злочинів передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, п.п. 9,12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_9 за ознаками злочинів передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, п.п. 9,12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Згідно ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2020 року, строк тримання під вартою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продовжений на шістдесят днів, до 09 січня 2021 року, включно.

Судовий розгляд до 09 січня 2021 року, закінчити неможливо, адже у справі не досліджені усі докази.

У зв`язку із цим, згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, на розгляд учасників судового провадження поставлене питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Суд зазначає, що прокурор ОСОБА_5 посилаючись на продовження існування ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, просила продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 і ОСОБА_9 на шістдесят днів, оскільки запобігти установленим ризиком більш м`якими запобіжними заходами, з огляду на дані про їх особу, неможливо.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_6 посилались на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 просили змінити тримання під вартою ОСОБА_8 на домашній арешт.

Суд зазначає, що згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною першою статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Згідно із ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Суд зазначає, що такими обставинами згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України є обставини: які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою та інші обставини, які визначені у ст. 184 КПК України.

Суд зазначає, що зважаючи на те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, п.п. 9,12 ч. 2 ст. 115 КК України, які віднесені ст. 12 КК України до категорії тяжких та особливо тяжких, санкція за їх вчинення передбачає покарання у виді позбавлення волі та довічного позбавлення волі, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, утриманці, наявні непогашені та не зняті судимості, є достатньо підстав вважати, що в разі зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який він може легко змінити місце проживання, відтак продовжує існувати ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначені обставини, разом з тим, що ОСОБА_8 обізнаний про місце проживання потерпілих, свідків, свідчать про те, що продовжує існувати ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто незаконного впливу на потерпілих, свідків, з метою зміни ними показів, задля уникнення кримінальної відповідальності.

В свою чергу, з огляду на те, що ОСОБА_8 раніше судимий за злочини проти власності, обвинувачується у вчиненні нових злочинів, до взяття його під варту не мав постійного джерела доходів, суд вважає, що опинившись на волі ОСОБА_8 може вчиняти нові злочини, тобто наявний ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, п.п. 9,12 ч. 2 ст. 115 КК України, які віднесені ст. 12 КК України до категорії тяжких та особливо тяжких, санкція за їх вчинення передбачає покарання у виді позбавлення волі, в тому числі довічного позбавлення волі, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, сім`я, утриманці, наявні непогашені та не зняті судимості є достатньо підстав вважати, що в разі зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який він може легко змінити місце проживання, відтак продовжує існувати ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначені обставини, разом з тим, що ОСОБА_9 обізнаний про місце проживання потерпілих, свідків, свідчать про те, що продовжує існувати ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто незаконного впливу на потерпілих, свідків, з метою зміни ними показів, задля уникнення кримінальної відповідальності.

В свою чергу, з огляду на те, що ОСОБА_9 раніше судимий за злочини проти власності, обвинувачується у вчиненні нових злочинів, до взяття його під варту не мав постійного джерела доходів, суд вважає, що опинившись на волі ОСОБА_8 може вчиняти нові злочини, тобто наявний ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За викладених обставин про особу обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , суд вважає, що запобігти більш м`якими запобіжними заходами, установленим судом ризикам передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, аніж тримання під вартою, не вбачається за можливе.

В зв`язку із цим, суд відхиляє доводи ОСОБА_8 та його захисника.

Отже, тримання під вартою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , належить продовжити на шістдесят днів, тобто до 15 лютого 2021 року включно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Керуючись ст.ст. 28, 177, 178, 184, 199, 331, 392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

запобіжний захід обраний ОСОБА_8 у виді тримання під вартою, - залишити без змін.

Продовжити строк дії обраного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на шістдесят днів, тобто до 15 лютого 2021 року включно.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_9 у виді тримання під вартою, - залишити без змін.

Продовжити строк дії обраного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на шістдесят днів, тобто до 15 лютого 2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченими та захисниками до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення, лише в частині продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Повний текст ухвали оголошений 18 грудня 2020 року.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ:

____________________ ____________________ __________________
ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_4