ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/240/21 Справа № 190/1295/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
в режимі відео
конференції засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2020 року про відмову у задоволенні подання Державної установи П`ятихатська виправна колонія (№122) щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покарання засудженому ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2020 року було відмовлено в задоволенні подання Державної установи П`ятихатська виправна колонія (№122) щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покарання засудженому ОСОБА_7 .
Як встановлено судом, ОСОБА_7 засуджений вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2017 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, ОСОБА_7 частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2015 року за ч. 2 ст. 186 КК України та остаточно призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, засудженому зараховано в строк відбуття покарання один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 03 серпня 2015 року по 01 жовтня 2015 року.
Кінець строку 12 грудня 2022 року.
На даний час засуджений відбув більш ніж 1/2 частини строку покарання, що надає йому право на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України.
ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 09 грудня 2018 року. Під час перебування в установі виконання покарань м. Дніпро характеризувався задовільно, стягнень та заохочень не мав. В ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)» засуджений перебуває з 16 жовтня 2018 року; за період перебування в установі стягнень не мав, мав два заохочення 27 червня 2019 року та 28 грудня 2019 року.
19 грудня 2019 року комісією установи засудженому було відмовлено у переведенні для подальшого відбування покарання до дільниці соціальної реабілітації.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Засуджений в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2020 року та постановити нову, якою застосувати до нього положення ст. 82 КК України, мотивуючи такі вимоги тим, що він дотримується всіх вимог відбування покарання, режиму установи, добре ставиться до праці, розпорядку дня, є учасником бойових дій, не є особою небезпечною для суспільства, а тому вважає, що заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.
Позиції учасників судового провадження.
Засуджений в судовому засіданні, проведеному з ним в режимі відеоконференції, підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги засудженого заперечував, посилався на її безпідставність та необґрунтованість, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді доповідача, думку учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 82 КК України, суд за наявністю визначених законом підстав вправі замінити засудженому невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням. При цьому нове покарання визначається з урахуванням його розташування в системі покарань, зазначених в ст. 51 КК України.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.
Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Пунктом 2 частини 4 ст. 82 КК України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.
Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року передбачено, що оскільки судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_7 засуджений вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2017 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, ОСОБА_7 частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2015 року за ч. 2 ст. 186 КК України та остаточно призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, засудженому зараховано в строк відбуття покарання один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 03 серпня 2015 року по 01 жовтня 2015 року.
Кінець строку 12 грудня 2022 року.
На даний час засуджений відбув більш ніж 1/2 частини строку покарання, що надає йому право на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України.
ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 09 грудня 2018 року. Під час перебування в установі виконання покарань м. Дніпро характеризувався задовільно, стягнень та заохочень не мав. В ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)» засуджений перебуває з 16 жовтня 2018 року; за період перебування в установі стягнень не мав, мав два заохочення 27 червня 2019 року та 28 грудня 2019 року.
19 грудня 2019 року комісією установи засудженому було відмовлено у переведенні для подальшого відбування покарання до дільниці соціальної реабілітації.
Таким чином, з огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що наявність формально лише двох заохочень та відбуття необхідної для застосування положень ст. 82 КК України частини строку не свідчать про безперечне виправлення засудженого і не можуть бути виключними підставами для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку про обґрунтованість оскаржуваної ОСОБА_7 ухвали суду та відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги останнього і застосування положень ст. 82 КК України.
Тож, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 409, 419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2020 року про відмову у задоволенні подання Державної установи П`ятихатська виправна колонія (№122) щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покарання засудженому ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4