Справа № 183/904/20
№ 1-кп/183/1542/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у порядку спрощеногопровадження кримінальне провадження 0000005 від 08.01.2020 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопетрівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з неповною середньою освітою, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченогоч.1 ст. 185 КК України,

встановив:

відповідно до обвинувального акту та доданих до нього матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, повністю згоден із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ним, в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження, передбаченими ч.1 ст.394 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно нього у порядку спрощеного провадження, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності.

В тексті обвинувального акту викладене клопотання прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.
Потерпілий ОСОБА_5 не заперечував проти такого розгляду, про що надав відповідну заяву.
Ухвалою суду від 22.09.2020 року, у відповідності до вимог статей 381, 382 КПК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.185 КК України, призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження, без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цьогоКодексусудове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
За результатами спрощеного провадження встановлено, що 19 грудня 2019 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_3 проходив біля магазину «Продукти», що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, смт. Губиниха, вул. Свічкаренко, 44, де побачив біля правої стіни магазину велосипед марки «Салют» синього кольору, який належить ОСОБА_5 , та у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме вказаного велосипеду.
Реалізуючи свій злочинний прямий умисел ОСОБА_3 , перебуваючи у вказані час та місці, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, взяв біля магазину «Продукти», що розташований за адресою:Дніпропетровська область, Новомосковський район, смт. Губиниха, вул. Свічкаренко, 44 велосипед марки «Салют» синього кольору та покотив його в бік свого будинку, тим самим викрав його та з даним майном з місця скоєння злочину втік, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 650 грн.
Зазначені дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта їх письмові заяви.
З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення (проступку) мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) при обставинах встановлених органом досудового розслідування доведена повністю, поза розумним сумнівом, а дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст.185 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Щире ОСОБА_6 визнається судом обставиною, що пом`якшує його покарання.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
Крім того, суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, є особою не судимою, на обліку у лікарів не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.
З урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчиненого кримінального проступку, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за недоцільне призначення покарання у виді штрафу чи виправних робіт, оскільки ОСОБА_3 офіційно не працює, а також у виді арешту чи обмеження волі, оскільки зазначений вид покарання передбачає реальну ізоляцію особи, а вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт на строк 100 год., оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального проступку, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.
Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді громадських робіт на вказаний вище строк буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів.
Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню була проведена судово-товарознавчої експертизи № 217-20 від 21.01.2020 року, вартість якої складає 314гривень, які підлягають стягненню з обвинуваченої в силу вимог ч. 2ст. 124 КПК України.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст.100,369,370,373,374,381,382 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК Українита призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 100 (сто) годин.
Речовий доказ:велосипед марки «Салют», синього кольору, який повернутий ОСОБА_7 вважати повернутим.
Стягнути з ОСОБА_3 користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 314 грн.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок суду учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1