Справа №574/667/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/423/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Путивлського районного суду Сумської області від 10 серпня 2020 року, про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА:

У поданій апеляційній скарзі представник власника майна адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді про арешт майна скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотання слідчого. Зазначає, що слідчий суддя під час постановлення ухвали не в повній мірі врахував докази по справі, оскільки поза його увагою залишилося те, що клопотання слідчого про арешт майна надійшло до суду на десятий день після фактичного вилучення майна, тобто з порушення процесуальних строків встановлених ч. 5 ст. 171 КПК України. Крім того, не враховано слідчим суддею і достатніх даних на обґрунтування підозри, ризиків, а також клопотання слідчого не містить в собі обґрунтування яким чином користування майном призведе до його пошкодження чи знищення.

21 листопада 2019 року слідчий суддя Путивлського районного суду Сумської області, розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Буринського ВП Конотопського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_8 , погодженого з начальником Буринського відділу Конотопської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_9 , постановив ухвалу, якою клопотання задовольнив та наклав арешт на транспортний засіб «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 .

Слідчий суддя мотивував постановлену ухвалу тим, що з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження майна в даному кримінальному провадженні, на даному етапі провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна і відповідно до вимог ст.ст. 132, 170 - 173 КПК України необхідно накласти арешт на майно, що буде розумним та співрозмірним обмеженням права власності для цілей цього провадження, зокрема щодо огляду та подальшого експертного дослідження цього майна.

Про день та час розгляду провадження у порядку апеляційної процедури учасників провадження було проінформовано, при цьому клопотання про відкладення не надійшло, а їх участь в розгляді провадження судом апеляційної інстанції при перевірці судового рішення, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Прокурор і представник власника майна просять розглянути провадження без їх участі.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.

У провадженні слідчого відділу Буринського ВП Конотопського ВП ГУ НП в Сумській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000200 від 21 липня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, 11 липня 2020 року, близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_6 керуючи транспортним засобом «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись по проїзній частині вул. Донецька, с. Слобода, Буринського району, не впоралася з управлінням та в?їхала в дерево, внаслідок чого пасажир автомобіля ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.

21 липня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені дані за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

11 липня 2020 року було проведено огляд дорожньо транспортної пригоди та вилучено автомобіль належний ОСОБА_6 і поміщений на штрафний майданчик.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, ч. 2 зазначеної статті 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

А, відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Колегія суддів дійшла висновку, що клопотання про накладення арешту на автомобіль «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 , було подане з істотним порушенням вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, а слідчий суддя під час розгляду даного клопотання на це ухвали не звернув.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що автомобіль «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 після фіксування слідів дорожньо транспортної пригоди (а. п. 4 - 9) та проведеного огляду (а. п. 15 - 17) був вилучений 11 липня 2020 року, тобто у день дорожньо-транспортної пригоди і цього дня був поставлений на зберігання до Буринського ВП ГУ НП в Сумській області (а. п. 19 ). Статтею 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Частиною 2 вище зазначеної статті передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до статті 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;

4) у разі скасування арешту;

5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Оскільки на вилучений у ОСОБА_6 11 липня 2020 року транспортний засіб - «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 арешт не накладався і вилучення його відбулася не на підставі ухвали слідчого судді, тому він має статус тимчасово вилученого майна.

Клопотання слідчого жодного обґрунтування щодо поважності причин пропуску строків звернення з клопотанням про накладення арешту на майно, не містить.

Таким чином, з моменту вилучення автомобіля 11 липня 2020 року і до моменту звернення слідчого з клопотанням про арешт майна 21 липня 2020 року, минули строки передбачені ч. 5 ст. 171 КПК України, а тому майно ОСОБА_6 , на підставі п. 3 ч. 2 ст. 169 КПК України мало бути її повернуто.

Крім того, санкція ч. 1 ст. 286 КК України не передбачає можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи.

З урахуванням викладеного, оскільки слідчим було порушено під час звернення з клопотанням строки та порядок володіння тимчасово вилученим майном, то вказані порушення є істотними.

Вказані обставини не були належним чином досліджені та перевірені слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого, що вплинуло на законність, обґрунтованість та вмотивованість прийнятого ним рішення.

З огляду на викладене, втручання держави в право володіння майном у даному кримінальному провадженні, на думку колегії суддів, здійснено не на підставі кримінального процесуального закону та поза обсягами необхідними для даного кримінального провадження, а тому таке втручання не є виправданим, оскільки було здійснено за відсутності передбачених у національному законі підстав та об`єктивної необхідності в цьому.

Вирішуючи питання щодо законності і обґрунтованості арешту майна, колегія суддів враховує і усталену прецедентну практику ЄСПЛ на предмет відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Протокол і Конвенція), згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Таким чином, не дотримавшись вимог ст. ст. 167 169, 170 - 173 КПК, не з`ясувавши і не дослідивши в достатньому обсязі всіх тих обставин, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість накладення арешту на майно особи, слідчий суддя допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, внаслідок чого ухвала про арешт майна підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, тим самим задовольнивши апеляційні вимоги представника власника майна - адвоката ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 376, 167, 169, 170, 171, 404,405,407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 10 серпня 2020 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Буринського ВП Конотопського ВП ГУ НП в Сумській області про арешт автомобіля «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 .

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4