ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/960/20 (11сс/818/1000/20) Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 638/5089/20 Доповідач ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6
підозрюваного - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0001428 від 10 квітня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 194, ч. 5 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2020 року задоволено клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0001428 від 10 квітня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 194, ч. 5 ст. 185 КК України.
Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківська установа виконання покарань» (№ 27), строком до 08 червня 2020 року до 11.50 години та визначено заставу у розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 315 300 гривень 00 копійок, при внесенні якої, ОСОБА_7 вирішено з-під варти звільнити і покласти на нього обов`язки: прибувати до слідчого Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківської області із встановленою ним періодичністю чи за викликом; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

Прокурор, в апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2020 року в частині визначення застави, посилаючись на те, що ОСОБА_7 скоїв тяжкий та особливо тяжкий корисливі злочини. Вказані злочини скоєні із застосуванням вибухівки, отже з застосуванням насильства, яке є особливо небезпечним та могло потягнути за собою спричинення тілесних ушкоджень та навіть гибелі сторонніх осіб. Також зазначив, що злочинними діями ОСОБА_7 спричинена шкода ПАТ «Приватбанк» у сумі 1176200 грн., тобто в особливо великих розмірах. Тому просить скасувати ухвалу в частині визначення відносно підозрюваного ОСОБА_7 застави у розмірі 315 300 гривень.

Підозрюваний ОСОБА_7 просив ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2020 року скасувати та постановити нову, якою відмовити слідчому у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_7 , встановити в мотивувальній частині рішення фактичний час та місце його затримання, а саме: 10.04.2020 о 07-30 год за адресою: м. Харків, вул. Ак. Синельнікова, б.1: визнати протокол затримання і протокол огляду місця події від 10.04.2020 за адресою: м. Харків, вул. Курчатова, 5 недопустимими доказами та дослідити докази, надані ним до апеляційної скарги.
В обґрунтування апеляційної скарги посилався на необґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри, оскільки вона на ґрунтується на доказах, які отримані з порушенням порядку, встановленого КПК України, а тому є недопустимими. Вважає обставини, зазначені в протоколі затримання його від 10.04.2020 такими, що не відповідають дійсності, оскільки невірно вказаний фактичний час його затримання. Вказану обставину ним зафіксовано у вказаному протоколі, з позначкою, про фактичне його затримання о 08-00 години 10.04.2020 біля АЗС «ВОГ» на окружній дорозі, а не об 11-00 год по проспекту Курчатова,5 в м. Харкові, як зазначено в протоколі. Крім того, підозрюваний зазначив, що одразу після затримання його неодноразово було піддано катуванням, били током та перевозили з місця затримання невідомі особи на невідомих транспортних засобах, одягали шапку на голову. 16.04.2020 ОСОБА_7 проведено судово-медичне дослідження, за результатами якого встановлено, що останній має садна на правій руці, які утворились за 4-6 діб до огляду та відносяться до легких тілесних ушкоджень. Одразу після затримання йому не надано можливості повідомити свого адвоката або будь-яку іншу особу про його затримання, що вважає порушенням права на захист. Після затримання йому не повідомлено про його права та обов`язки, та не повідомлено підстави такого затримання. А тому він вважає, що протокол затримання від 10.04.2020, яким обґрунтовується підозра, не відповідає критеріям оцінки доказів і є недопустимим.
Також апелянт вважає відсутнім ризик переховування від суду, оскільки станом на день розгляду клопотання відсутні докази на його підтвердження, а тяжкість злочину та санкція можливого покарання за його скоєння не може бути самостійною підставою для тримання особи під вартою.
При обранні запобіжного заходу апелянт просить врахувати його вік, наявність постійного місця реєстрації та мешкання, роботи, а саме діяльність із технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів, має міцні соціальні зв`язки дружину та матір похилого віку, які перебувають на його утриманні та дочку, яку також утримує, оскільки вона є студентом і не має самостійного заробітку. До кримінальної відповідальності він не притягувався і судимий раніше не був. Закордонні паспорти ним здані, а відтак відсутній з його боку ризик переховування.
Розмір застави у сумі 315 300 грн. слідчим суддею не обґрунтований і є для нього надмірним тягарем.
Вважає, що вказані недоліки є підставою для скасування ухвали.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора та підозрюваного, які підтримали свої апеляційні скарги і просили їх задовольнити, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , слідчий суддя вважав обґрунтованою підозру у вчиненні ним вказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 194, ч. 5 ст. 185 КК України та доведеним слідчим та прокурором ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України і не доведеним ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який вважає не доведеним прокурором. Враховуючи наявність обґрунтованості підозри та зазначених ризиків, з метою їх запобігання, в сукупності з іншими обставинами і беручи до уваги відомості щодо особи підозрюваного, який одружений, має доньку та дружину, є приватним підприємцем та здійснює ремонт автомобілів, раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до дванадцяти років, слідчий суддя вважав, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави є найбільш ефективним для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.
Колегія суддів погоджується з наявністю обґрунтованої підозри та існуванням ризику, встановленого судом при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу і передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес,який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, що не виключає можливість підозрюваним вчинити інший злочин проти власності, враховуючи схильність його до злочинів проти власності.
Отже, враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризику, якими слідчий обґрунтовував в суді першої інстанції необхідність застосування такого запобіжного заходу, як тримання підозрюваного під вартою.
Доводи апеляційної скарги підозрюваного щодо визнання недопустимим доказом протоколу затримання і, як наслідок, необґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри не свідчить про необгрунтованість судового рішення. Оцінка доказів судом здійснюється на підставі ст. 94 КПК України і вирішуються під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювання доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Питання щодо остаточної кваліфікації вирішується органом досудового розслідування до складання обвинувального акту. Інкриміновані підозрюваному злочини, один з якого є тяжким, а інший особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна в сукупності з іншими обставинами, передбаченими ст. 178 КПК України обгрунтовують обрання підозрюваного саме такого запобіжного заходу. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".(рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, N 300-A). Вказані обставини у своїй сукупності обґрунтовують висновок слідчого судді щодо неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні.
Твердження в апеляційній скарзі адвоката щодо наявності у підозрюваного постійного місця проживання, роботи, а також наявність дружини, доньки і матері, як критерія міцних соціальних зв`язків, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки, ця обставина існувала на час вчинення правопорушення і не стала стримуючим фактором для підозрюваного від противоправних дій, згідно відомостей підозри, яку колегія суддів вважає обгрунтованою.

Доводи скарги підозрюваного щодо обрання слідчим суддею без належного обгрунтування занадто великого розміру застави не свідчать про прийняття необґрунтованого рішення. Слідчим суддею враховані всі підстави та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, дані про особу та наявні докази, про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК, згідно яких суд вправі визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків (ч. 4 ст. 183 КПК). Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Питання в апеляційній скарзі підозрюваного щодо вчинених відносно нього після затримання катувань з боку невідомих осіб, колегія суддів на даний час, в конкретному випадку позбавлена процесуальної можливості вирішити, так як наразі, з цього приводу, 06.08.2020р. слідчим суддею ОСОБА_10 буде розглядатись скарга підозрюваного на неправомірні дії посадових осіб.
Як пояснив в судовому засіданні під час апеляційного розгляду вищевказаних скарг прокурор, строк дії ухвали щодо обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу завершився 08.06.2020, 14.04.2020 підозрюваним була внесена застава на рахунок ТУ ДСА, досудове розслідування продовжено 10.06.2020 р., але з новим клопотанням про обрання запобіжного заходу або про продовження існуючого запобіжного заходу ні слідчий, ні прокурор не звертались. На даний час досудове розслідування завершено, матеріали кримінального провадження відкрито для ознайомлення іншій стороні відповідно до вимог ст. 290 КПК України, але обвинувальний акт до суду ще не скерований.

При цьому, колегія суддів погоджується з обґрунтованістю доводів апеляційної скарги прокурора щодо безпідставності визначення слідчим суддею відносно підозрюваного застави. Разом з тим, колегія суддів позбавлена процесуальної можливості втручання в оскаржуване рішення у зв`язку зі збігом строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу.
Враховуючи вищевикладене, ухвала слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2020 року підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги прокурора та підозрюваного без задоволення.
Керуючись ч.2 ст. 376,ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И ЛА:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2020 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді