Дата документу 11.11.2020 Справа № 554/9856/20
У Х В А Л А
Іменем України

11 листопада 2020 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

представника власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 в у кримінальному провадженні №0000979 від 08.09.2020 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 191 КК України про накладення арешту,-

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, погодженим прокурором відділу Полтавської обласної прокуратури. У клопотанні прохали накласти арешт на майно, яке виявлене та вилучене 30.10.2020 під час проведення санкціонованого обшуку приміщень ТОВ «СКС КРС», , за адресою: Полтавська область, м. Лубни, вул.Старо-Троїцька, 1, офіс 8, а саме: 1) шість конвертів л листами адресованими ТОВ «СКС КРС»; 2) Папка з документами на якій мається надпис «Податкові накладні СКС 3 квартал 2013»; 3) Папка з документами на якій мається надпис «Податкові накладні СКС 4 квартал 2013»; 4) Папка з документами на якій мається надпис «ПРахунок 631 СКС 2 квартал 2015 р.»; 5) Папка з документами на якій мається надпис «ПРахунок 631 СКС 4 квартал 2014 р.»

В судовому засіданні слідчий просив клопотання задовольнити з підстав зазначених у клопотанні, пояснив, що на даний час огляд документів не проведений.

Представник власника майна заперечував проти накладення арешту на документи, оскільки слідчим не доведено, що ці документи мають відношення до даного кримінального провадження.

Відповідно ч. 4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

Встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за 0000979 від 08.09.2020 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 191 КК.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ТОВ «СКС КРС» подали у складі тендерної пропозиції під час проведення державних закупівель Філією «Управління з переробки газу та газового конденсату» АТ «Укргазвидобування» документи, які викликають сумніви, а саме: відомості про кадрові ресурси, копії договорів з додатками, план робіт на облаштування охоронної зони навколо свердловини №3 Денисівського ГКР, додатковий плану робіт на облаштування охоронної зони навколо свердловини №3 Денисівського ГКР по встановленню огорожі по її периметру, плану робіт по проведенню капітального ремонту свердловини №7 Сахалінського НГКР.

Так, зокрема, план робіт на облаштування охоронної зони навколо свердловини №3 Денисівського ГКР, додатковий плану робіт на облаштування охоронної зони навколо свердловини №3 Денисівського ГКР по встановленню огорожі по її периметру, план робіт по проведенню капітального ремонту свердловини №7 Сахалінського НГКР, містять відомості у вигляді підписів службових осіб та відтисків печаток щодо їх погодження з ТОВ «Сахалінське», ТОВ «Енергія-95» та ГУ ДСНС України у Полтавській області.

Однак, згідно відповіді від 22.09.2020 з Аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Полтавській області в період з 2017 по теперішній час між Аварійно-рятувальним загоном спеціального призначення ГУ ДСНС України у Полтавській області та ТОВ «СКС КРС», ТОВ «Сахалінське» ділового листування щодо погодження плану робіт по проведенню капітального ремонту свердловини №7 Сахалінського НГКР не відбувалось.

30.10.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 22.10.2020 в ході обшуку приміщень ТОВ «СКС КРС», , за адресою: Полтавська область, м. Лубни, вул.Старо-Троїцька, 1, офіс 8 виявлено та вилучено:1) шість конвертів л листами адресованими ТОВ «СКС КРС»; 2) Папка з документами на якій мається надпис «Податкові накладні СКС 3 квартал 2013»; 3) Папка з документами на якій мається надпис «Податкові накладні СКС 4 квартал 2013»; 4) Папка з документами на якій мається надпис «ПРахунок 631 СКС 2 квартал 2015 р.»; 5) Папка з документами на якій мається надпис «ПРахунок 631 СКС 4 квартал 2014 р.».

Постановою слідчого від 30.10.2020 року вилучені під час обшуку документи визнані речовим доказом.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Разом з цим, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173, 174 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб, необхідність подальшого перебування майна під арештом.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок чого, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України містить поняття речового доказу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З огляду на вказане слідчим не доведено, що вказані документи відповідають вимогам ч.2 ст. 167 КПК України та ст. 98 КПК України, а також відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК слідчим не доведено, що існує наявність розумних підозр вважати, що дані матеріальні об`єкти є доказом злочину у вказаному кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено необхідності накладення арешту.

Керуючись ст. ст. 167-173, 234, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000979 від 08.09.2020 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 191 КК України про накладення арешту відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Слідчий суддя ОСОБА_1