УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.08.2020 Справа №607/7020/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області
в складі головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження №0001292 від 19.05.2015р. про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Тернополя, українця, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , не одруженого, із середньою освітою, тимчасово не працюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,

-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2015 року близько 19 години 00 хвилин у ОСОБА_3 , який перебував на території, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 24 квітня 2015 року близько 19 годин 00 хвилин, перебуваючи на території, що знаходиться за адресою вулиця Гайова,30, в місті Тернополі, проник в металевий напівпричіп марки ОДАЗ через отвір, що знаходився в ньому. Перебуваючи у вказаному напівпричепі ОСОБА_3 звернув увагу на блок двигуна автомобіля ВАЗ 2106, який в подальшому підняв та викинув із кузова напівпричепа з умислом в подальшому його викрасти. Проте, усіх дій, спрямованих на таємне викрадення чужого майна (блок двигуна автомобіля ВАЗ 2106 вартістю 1768,07 грн., який належить ОСОБА_5 ) не вдалось завершити до кінця з причин, які не залежали від волі ОСОБА_3 , оскільки останній був виявлений свідком ОСОБА_6 .

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю, погодився із всіма фактами та обставинами, які викладенні в обвинувальному акті, шкодує про вчинене та надав покази, із яких встановлено, що він знаходився на території бази на вул. Гайовій в м. Тернополі у вечірню пору, побачив напівпричіп, перешкод до входу в який не було, він заліз всередину і біля лівого краю побачив блок двигуна. Цей блок він викинув через двері, проте його побачив чоловік на ім`я ОСОБА_7 , який підійшов до причепу та почав стукати, щоб він вийшов. Вийшовши із середини причепу він покинув територію, потім повернувшись побачив потерпілого і повідомив йому, що крадіжку вчинили цигани і вони разом пішли на територію цвинтаря. Повернувши на територію бази, потерпілий викликав поліцію. Після приїзду працівників поліції він повідомив неправдиву інформацію по обставинах крадіжки і його відпустили. Потім, на початку травня 2015 року його викликали у відділ поліції, де сказали, що в них є докази, що саме він вчинив крадіжку і він, ОСОБА_3 , написав заяву про вчинення ним злочину. В середині причепу були ще інші речі, проте, він викрав лише блок двигуна, так як дана річ знаходилася відразу біля виходу.

Під час проведення судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, про що подав суду письмове клопотання.

В судовому засіданні прокурор зазначив, що заявлене обвинуваченим клопотання підлягає до задоволення, а тому також просив суд звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що проти закриття кримінального провадження по даному факту не заперечує, проте, не згідний, щоб було закрите інше кримінальне провадження, яке розслідується по факту вчинення крадіжки іншого його майна.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що вищевказане клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Пунктом 14 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005р. встановлено, що ухвала суду має бути вмотивованою. Зокрема, поряд із доказами винуватості особи у вчинені злочину в цій постанові (ухвалі) слід зазначити умови та підстави, з урахуванням яких суд вирішив звільнити особу від кримінальної відповідальності.

Так, попри визнання ОСОБА_3 своєї вини, його вина в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується дослідженими під час судового розгляду письмовими доказами, показаннями потерпілого, а саме:

-- заявою потерпілого ОСОБА_5 від 27.04.2015р., який просить встановити та притягнути до відповідальності невідому особу, яка 24 квітня 2015 року, прорубавши обшивку металевого напівпричіпа марки ОДАЗ викрала належні йому запасні частини до автомобіля «ЗІЛ»: поршневу автомобіля «УРАЛ» (комплект із ворси циліндрів з поршнями до них); стартер а/м «ЗІЛ» з планетарним редуктором; акумулятор на 110 ампер-годин; привід для викручування гайок; автомобіль ключі в асортименті; мідний кабель від електрозварки січення 120 кв.м. довжиною 20 метрів;

-- витягом з кримінального провадження №0001292 від 19.05.2015р. за ознаками ч. 1 ст. 185 КК України, згідно з яким 24 квітня 2015 року ОСОБА_3 , перебуваючи по вул. Гайова,30, в м. Тернополі, таємно викрав з металевого напівпричіпу марки «ОДАЗ» металеві запчастини до автомобіля марки «ЗІЛ», які належать ОСОБА_5 ;

-- висновком експерта від 29.11.2017р. №4-299/17, згідно якого за результатами судової товарознавчої експертизи встановлено, що ринкова вартість наданого на експертизу блоку двигуна № 5, 1990 року випуску (введення в експлуатацію, продажу через торгову мережу), станом на 24 квітня 2015 року ймовірно може становити 1768, 07 гривень;

-- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.09.2017р., згідно з яким ОСОБА_6 впізнав особу на фото під номером №3 ОСОБА_3 , який 24 квітня 2015р. в другій половині дня через прорізаний в верхній частині отвір виліз із контейнера марки «ОДАЗ», який належав гр. ОСОБА_5 та знаходився за адресою м.Тернопіль, вул. Гайова, 30, при цьому біля вказаного контейнера знаходилась автомобільна деталь, ймовірно блок циліндрів;

-- довідкою виданою ДП «Тернопільвторкольормет» №26 від 10.11.2017р., згідно якої станом на 24.04.2015р. середня заготівельна ціна брухту чавуну становила 4,00 грн. за кілограм;

-- свідоцтвом про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_1 , згідно якого, напівпричіп фургон Е марки ОДАЗ 9958 01 реєстраційний номер НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 ;

-- свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , згідно якого транспортний засіб марки ЗИЛ модель 131 В реєстраційний номер НОМЕР_4 належить ОСОБА_5 .

Із показань потерпілого ОСОБА_5 вбачається, що до події, яка сталася, він ОСОБА_3 знав візуально, особисто не був знайомий. Коли він, ОСОБА_5 , перебував на дачі, йому подзвонив заступник директора бази на ім`я ОСОБА_8 і повідомив, що в його напівпричіп заліз невідомий і не хоче виходити і сказав, щоб він приїхав на місце. Коли він прибув, то побачив блок двигуна, який знаходився біля напівпричепу і чоловік на ім`я ОСОБА_7 , який застав злодія на місці повідомив по телефону, що та особа вилізла із причепу і пішла і він його візуально знає, не буде проблема, щоб його впізнати. Через деякий час з`явився ОСОБА_3 і сказав, що цю крадіжку вчинили цигани і вони разом пішли на територію цвинтаря, де за твердженням ОСОБА_3 знаходилися ті цигани, проте нікого не заставили. Прибувши на територію бази він зателефонував до особи на ім`я ОСОБА_7 , який йому сказав, що той чоловік, який його водив на цвинтар і здійснив крадіжку і він повідомив поліцію. Стверджує, що ОСОБА_3 крім блоку двигуна, ще викрав інші речі, які знаходилися в напівпричепі, оскільки за декілька днів до крадіжки він заходив у середину причепа і всі речі були на місці.

За таких обставин суд, враховуючи дослідженні докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_3 наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, а саме незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 згідно обвинувального акту від 16.04.2018р. обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

Станом на дату проведення судового засідання та вирішення клопотання ОСОБА_3 , інкриміноване останньому діяння згідно ст. 12 КК України є проступком, санкція якого передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
У відповідності до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Згідно ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Таким чином, суд вирішує заявлене клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до чинної редакції Кримінального закону.
Під час розгляду клопотання обвинуваченого встановлено, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001292 за ознаками вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України внесені 19 травня 2015 року, а сам злочин вчинений ще 24 квітня 2015 року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, в редакції станом на дату проведення засідання та вирішення клопотання обвинуваченого) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули, зокрема, три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України (п. 8 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005р.).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин, суд прийшов до переконання, що обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин, передбачений ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, незважаючи при цьому на термін, протягом якого ОСОБА_3 був оголошений в розшук, і за наявності згоди на це обвинуваченого, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001292 від 19.05.2015р. закриттю.

У зв`язку із закриттям кримінального провадження, заявлений потерпілим ОСОБА_5 цивільний позов про стягнення із обвинуваченого ОСОБА_3 заподіяних збитків слід залишити без розгляду, що не позбавляє права потерпілого на звернення із таким позовом в порядку цивільного судочинства.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 5, 12, 44, 49 КК України, ст.ст. 5, 284, 285, 286, 376, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження №0001292 від 19.05.2015р. за даним фактом закрити.

Цивільний позов ОСОБА_5 про відшкодування ОСОБА_3 збитків відповідно до вартості речей залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_1