Провадження № 1-кс/932/6634/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2020 року м.Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого Дніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, -
ВСТАНОВИВ:
До Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшло вищезазначене клопотання, яке було розподілено, для розгляду, слідчому судді ОСОБА_1 , та в якому слідчий за погодженням з прокурором просив слідчого суддю:
-постановити ухвалу про накладення арешту на майно, вилучене 06.12.2020 при проведенні огляду, а саме на автомобіль «Honda Acord» державний номерний знак НОМЕР_1 шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним.
В обґрунтування заявлених вимог, в клопотанні зазначено, що СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0002130 (06.12.2020 невідомі особи грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що мало місце за адресою: м.Дніпро, пр.Д.Яворницького, 49 біля кафе «Утка-бар» із застосуванням спеціально пристосованих предметів, що має ознаки злочину визначеного ч.4 ст.296 КК України). З огляду на те, що автомобіль «Honda Acord» державний номерний знак НОМЕР_1 визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, вважали за необхідне, з метою запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, тощо звернутися до суду з даним клопотанням.
До судового засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
До судового засідання власник автомобіля «Honda Acord» державний номерний знак НОМЕР_1 не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності в якому зазначила, що відсутні об`єктивні підстави для накладення арешту оскільки належний їй автомобіль не має відношення до будь-якого злочину та не містить на собі жодних слідів які б могли бути використані як доказ вчинення протиправного діяння.
06.12.2020 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0002130 було зареєстроване кримінальне провадження відносно за фактом вчинення діяння визначеного ч.4 ст.296 КК України. Орган досудового розслідування Шевченківське ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Постановою слідчого Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 06.12.2020 автомобіль «Honda Acord» державний номерний знак НОМЕР_1 зареєстрований за ОСОБА_5 визнано речовим доказом.
Статтею 98 КПК України, визначено що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення зберегли на собі його сліди або містять інші відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обставин ще встановлюються під час кримінального провадження в тому числі предмети що були об`єктом кримінально протиправних дій гроші цінності та інші речі набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з ч.3 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Між тим, слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не наводить у ньому достатніх і належних доказів тих обставин, які є визначальними та необхідними для накладення арешту на майно про, що, між іншим, свідчить відсутність зазначення зв`язку між діями, що мали місце 06.12.2020 біля кафе «Утка-бар» та автомобілем «Honda Acord» державний номерний знак НОМЕР_1 (тобто яким саме чином автомобіль може бути розцінено як доказ у кримінальному провадженні №0002130 і які на собі він зберіг сліди, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження).
Також не доведено органом досудового розслідування і існування ризиків, визначених у абзаці другому ч. 1 ст. 170 КПК України або достатність підстав вважати, що такі ризики можуть мати місце, як і не обґрунтовано належним чином мету застосування такого заходу забезпечення в даному кримінальному провадженні.
Крім того, матеріали провадження не містять будь-яких відомостей на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, завдяки чому може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на дане конкретне майно.
Також слідчий суддя звертає увагу на те, що до клопотання про арешти майна слідчий не долучив жодних доказів та не навів жодних доводів, що дозволяли б слідчому судді встановити розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно з положеннями ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до переконання, що у задоволенні внесеного клопотання про арешт майна слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого Дніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 про накладення арешту на майно (автомобіль «Honda Acord» державний номерний знак НОМЕР_1 ) відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвалу складено, підписано та оголошено 10.12.2020.

Слідчий суддя ОСОБА_1