ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 619/5160/20 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11сс/818/113/21 Доповідач ОСОБА_2
Категорія : арешт майна
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
власника майна - ОСОБА_6
представника власника
майна - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу представника власника майна - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП у Харківській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Дергачівської місцевої прокуратури Харківської обласної прокуратури ОСОБА_9 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000185 від 18.07.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.3 ст.204 КК України ,-

ВСТАНОВИЛА:
17.12.2020 слідчий звернувся до суду із клопотанням погодженим з прокурором в якому просив накласти арешт на тимчасове вилучене майно, що було вилучене в ході обшуку від 15.12.2020 в домоволодінні, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 1) 27 каністр білих з прозорою речовиною з характерним запахом спирту; 2) 32 каністри синіх з прозорою речовиною з характерним запахом спирту; 3) 5 бочок синіх з прозорою речовиною з характерним запахом спирту; 4) 25 кришок; 5) 600 ручок для тар; 6) 30 пляшок об`ємом 5 літрів; 7) мобільний телефон ТМ «Iphone 7» IMEI НОМЕР_1 ..

В обґрунтування клопотання посилався на те, що невстановлені особи на території Харківського району Харківської області, здійснюють незаконне виготовлення алкогольних напоїв, під брендами відомих марок алкогольної продукції, що становлять загрозу для життя і здоров`я людей, з метою подальшого збуту на території Харківської області, та м. Харкова.

15.12.2020 на підставі ухвали слідчого судді від 10.12.2020 проведено обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: 1) 27 каністр білих з прозорою речовиною з характерним запахом спирту; 2) 32 каністри синіх з прозорою речовиною з характерним запахом спирту; 3) 5 бочок синіх з прозорою речовиною з характерним запахом спирту; 4) 25 кришок; 5) 600 ручок для тар; 6) 30 пляшок об`ємом 5 літрів; 7) мобільний телефон ТМ «Iphone 7» IMEI НОМЕР_1 , є підстави вважати, що вказані речі є доказом у вказаному кримінальному провадженні. Користувачем вилученого майна є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначав, що метою накладання арешту на вищезазначене майно є забезпечення кримінального провадження, зокрема призначення судових експертиз та проведення інших слідчих дій.

Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2020 року задоволено клопотання та накладено арешт на тимчасове вилучене майно, що було вилучене в ході обшуку від 15.12.2020 в домоволодінні, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 1) 27 каністр білих з прозорою речовиною з характерним запахом спирту; 2) 32 каністри синіх з прозорою речовиною з характерним запахом спирту; 3) 5 бочок синіх з прозорою речовиною з характерним запахом спирту; 4) 25 кришок; 5) 600 ручок для тар; 6) 30 пляшок об`ємом 5 літрів; 7) мобільний телефон ТМ «Iphone 7» IMEI НОМЕР_1 ..

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції представник власника майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволені клопотання.

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що клопотання про арешт майна слідчого містить лише формальне посилання на обставини, наведені в ст. 170 КПК України, слідчим не зазначено належних даних, що вилучене майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, чи зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та те, що не застосування арешту на дане майно може привести до його знищення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити здійсненню досудового розслідування.

Зазначав, що правовою підставою арешту майна є ухвала Дергачівського районного суду Харківської області від 09.12.2020 про надання дозволу на проведення обшуку, обшук було дозволено слідчим СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області однак, згідно протоколу обшуку від 15.12.2020, як основу вилучення майна, був проведений слідчим Київського ВП ГУНП в Х/обл. ОСОБА_10 , тобто особою, дозвіл на проведення обшуку якій, слідчим суддею не надавалось. Однак, слідчим суддею дана обставина була проігнорована і не врахована.

Прокурор ОСОБА_11 будучи належним чином повідомленим про розгляд апеляційної скарги в судове засідання не з`явився. Подав заяву в якій просить відкласти розгляд справи у зв`язку з тим, що він 20.01.2020 року буде перебувати у відрядженні в м. Києві з метою проходження атестації.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст.405, ч.2 ст.422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурора у кримінальному провадженні, оскільки прокурор був завчасно повідомлений про розгляд справи та відповідно до витягу з ЄРДР окрім прокурора ОСОБА_11 процесуальне керівництво здійснюється ще 5 прокурорами (а.с. 6)
Заслухавши доповідь судді, пояснення власника майна та його представника, які підтримали доводи апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

З матеріалів провадження встановлено, що СВ Дергачівського ВП внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000185 від 18.07.2019 за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст. 190, ч.3 ст.204 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 09.12.2020 року надано дозвіл слідчим СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області та прокурорам Дергачівської місцевої прокуратури на проведення обшуку домоволодіння, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 з метою виявлення та вилучення: незаконно виготовлених підакцизних товарів, технічних засобів, за допомогою яких фіксується внутрішня та зовнішня обстановка будівлі та території, чорнової документації, в якій зафіксовані зокрема, але не виключно процедури виготовлення фальсифікованих підакцизних товарів, канали їх постачання та отримання тощо, грошових коштів здобутих злочинним шляхом в національній та іноземній валютах, мобільних телефонів, якими користується ОСОБА_6 , комп`ютерної техніки, якою користується останній.

15.12.2020 слідчим Київського ВП ГУНП у Харківській області проведено обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: 1) 27 каністр білих з прозорою речовиною з характерним запахом спирту; 2) 32 каністри синіх з прозорою речовиною з характерним запахом спирту; 3) 5 бочок синіх з прозорою речовиною з характерним запахом спирту; 4) 25 кришок; 5) 600 ручок для тар; 6) 30 пляшок об`ємом 5 літрів; 7) мобільний телефон ТМ «Iphone 7» IMEI НОМЕР_1 .

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Колегія суддів зазначає, що слідчий суддя не звернув уваги на невідповідність клопотання слідчого про накладення арешту на майно вимогам ст.171 КПК України і не надав відповідної правової оцінки клопотанню слідчого, оскільки воно не містить належного обґрунтування мети та підстави накладення арешту на зазначене у клопотанні майно.

В клопотанні слідчий, як на підставу накладення арешту на майно послався лише на те, що вилучені речі мають суттєве значення для доказування у кримінальному провадженні та в сукупності підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. При цьому, клопотання не містить належного обґрунтування мети та підстави накладення арешту на зазначене у клопотанні майно. Слідчий обмежився лише перерахуванням майна, на яке просив накласти арешт, однак не розмежував і не конкретизував таке майно, не зазначивши, яке відношення має саме це майно до даного кримінального провадження.

Відповідно до п. 4 та п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України передбачено, що у своїй ухвалі про накладення арешту на майно слідчий суддя зазначає, крім іншого, також заборону розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно, а також порядок виконання ухвали.

Як вбачається зі змісту резолютивної частини ухвали, слідчий суддя вищевказаної вимоги кримінального процесуального закону не дотримався та не зазначив конкретний спосіб виконання ухвали про накладення арешту та спосіб обтяження майна, допустивши таким чином істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що завадило йому прийняти законне та обґрунтоване рішення та є безумовною підставою для скасування такої ухвали.

Також, задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя не надав відповідної правової оцінки резолютивній частині клопотання слідчого в щодо визначення порядку накладення арешту на майно та подальшого розпорядження арештованим майном, а саме визначення місця та способу збереження арештованого майна.

Також, поза увагою слідчого судді залишилось те, що слідчим в клопотанні ніяким чином не обґрунтовано те, що ухвалою слідчого судді від 09.12.2020 року було надано дозвіл слідчим СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області та прокурорам Дергачівської місцевої прокуратури на проведення обшуку а 15.12.2020 фактично проведено обшук домоволодіння слідчим Київського ВП ГУНП у Харківській області.

Отже, вищевказане свідчить про неконкретизованість та неповноту клопотання слідчого, яке, згідно імперативної вказівки законодавця, за таких обставин підлягає обов`язковому уточненню, шляхом повернення клопотання відповідно до вимог ч.3 ст.172 КПК України прокурору для усунення недоліків.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст.171 КПК України, на що слідчий суддя не звернув уваги та не виконав приписів ч.3 ст.172 КПК України, згідно яких встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 цього Кодексу, своєю ухвалою повинен був повернути клопотання прокурору для усунення недоліків, в зв`язку з чим постановлена слідчим суддею ухвала не містить належного обґрунтування прийнятого ним рішення, що вказує на наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та вказує на необхідність скасування ухвали.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді незаконною та невмотивованою, та приходить до висновку про те, що при розгляді клопотання та постановленні ухвали були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які унеможливлювали прийняття законного та обґрунтованого рішення, які у відповідності до вимог ст.ст.307, 409, 412 КПК України є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги невідповідність клопотання слідчого вимогам ст.171 КПК України, яка не була усунута слідчим суддею районного суду в супереч норм ч.3 ст.172 КПК України, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню, з прийняттям нової ухвали про повернення клопотання слідчого - прокурору для усунення недоліків, з підстав його невідповідності вимогам ст.171 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2020 року скасувати.

Матеріли клопотання слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП у Харківській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Дергачівської місцевої прокуратури Харківської обласної прокуратури ОСОБА_9 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000185 від 18.07.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.3 ст.204 КК України, повернути прокурору для усунення недоліків та приведення у відповідність з вимогами ст.171 КПК України, надавши для цього строк 72 години з моменту отримання повного тексту ухвали.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді