Ухвала
21 жовтня 2020 року

м. Київ
справа № 345/1173/19
провадження № 51-5050ск20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 25 травня 2020 року,
встановив:
засуджений ОСОБА_4 , не погоджуючись з ухваленим стосовно нього вироком суду першої інстанції, звернувся до суду касаційної інстанції зі скаргою, в якій це рішення просить змінити та призначити йому покарання, застосувавши до нього положення ст. 69 КК.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що її слід залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 424 КПК в касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.
Як убачається з касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 , вирокРожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 25 травня 2020 року був предметом перегляду Івано-Франківського апеляційного суду, який постановив відповідне судове рішення. Проте, будь-яких доводів для скасування чи зміни рішення апеляційного суду та прохання щодо даного судового рішення засудженим у касаційній скарзі не викладено.
Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

При вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 ст. 438 КПК підстав

суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412 - 414 КПК.

Так, у касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Втім, касаційна скарга засудженого не містить відповідного обґрунтування доводам щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, що, відповідно до ст. 413 КПК, тягнуло б за собою зміну судових рішень.
Також, вимоги касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 складені без урахування положень ст. 436 КПК, що регулюють повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги. Так, у своїй касаційній скарзі ОСОБА_4 просить змінити лише вирок суду першої інстанції, призначивши йому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК, втім не зазначає, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції щодо ухвали апеляційного суду за результатами розгляду його скарги.

Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу

про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги

і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.
Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, з огляду

на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк

для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів

із дня її отримання.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_3
Судді: