Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 284/1081/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2020 року смт.Народичі

Народицький районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6 , представника потерпілої особи ОСОБА_7
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні №0000042 від 21.03.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ясне Лутугинського району Луганської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз : 15.08.2019 року Макарівським районним судом Київської області за ч.3 ст. 185, ч. 1 ст. 345. ч. 1 ст. 70 ст. 70 ч. 4 КК до 4 роки 9 місяців позбавлення волі, судимість не знята та не погашена, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.3 ст.187, ч.2 ст.185 та ч.1 ст.357 КК України, клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Народицького районного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.2 ст.185 та ч.1 ст.357 КК України.

Ухвалою суду Народицького районного суду Житомирської області від 26 жовтня 2020 року, ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою, яка закінчує свою дію 24 грудня 2020 року.

17 грудня 2020 року прокурором Коростенської місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_3 подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Клопотання прокурор обґрунтовує тим, що розгляд кримінального провадження не закінче-но, а тому, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження є необхідність продовження запобіжного заходу. Також зазначив, що заявлені раніше ризики, а саме, що обвинувачений перед загрозою покарання матиме можливість переховуватися від суду, продовжувати вчинити кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, не зменшилися. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків, оскільки вважає, що останній вчинив ряд умисних корисливих злочинів, зокрема у вечірній час.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з мотивів, зазначених у клопотанні. В доповнення, звернув увагу суду на те, що обвинувачений після вчинення злочину втік, а також, що останній звільнився з місць позбавлення волі лише в червні 2020 року.

Обвинувачений та захисник обвинуваченого у судовому засіданні щодо клопотання проку-рора заперечували, захисник обвинуваченого просив змінити запобіжний захід на домашній арешт, зазначив, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненому злочині, не має наміру переховуватися від суду і вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, а також свідків, що не допитувалися, також обвинувачений має постійне місце проживання.

Потерпіла та її представник просили задоволити клопотання прокурора.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового засідання, суд дійшов такого висновку.

Згідно із ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд, за клопотанням учасників судового провадження, має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим. Згідно ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_4 26.10.2020 року, слідчим суддею Народицького районного суду Житомирської області було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24.12.2020 року.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинуваче-ння не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

На даний час судовий розгляд у кримінальному провадженні не розпочато, потерпіла, свідки не допитані, документальні докази судом не досліджувались. Обставини, що стали підставою для застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінились. Підстави для збереження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, оскільки продовжують залишатись ризики можливості переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення від покарання за вчинення тяжких злочинів, незаконного впливу на потерпілу та свідків, які не допитані судом, та вчинення іншого кримінального правопорушення, тобто вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Підтвердженням цьому є те, що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні ряду умисних, в тому числі і тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі до дванадцяти років, раніше неодноразово вчиняв злочини, має не зняту й не погашену судимість, не має офіційного джерела доходів та стійких соціальних зв`язків, а тому, з урахуванням вказаних обставин, суд вважає, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

При цьому, на думку суду, наявність постійного місця проживання в іншій області України та родичів, неможливо на даний час віднести до тих стримуючих чинників, які б у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177,178,183,194 КПК України, ст.ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали справи, суд приходить до висновку, що ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які були підставами для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, не зменшилися та існують на даний час. Обставини на які посилається сторона захисту, як на підставу зміни запобіжного заходу на більш м`який існували і на час обрання запобіжного заходу та були враховані при його обранні.

А тому, зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що клопотання є законним і обгрунтова-ним, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 177,178, 181, 184, 194, 201, 314,315 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тривалістю 60 днів, до 20 лютого 2021 року.

Ухвала суду закінчує свою дію о 15 годині 00 хвилин 20 лютого 2021 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя:ОСОБА_1