Справа № 136/1589/18
провадження №1-кп/136/162/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000162 від 16.05.2018, про обвинувачення :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.4 ст.296 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна середня, одруженого, працюючого помічником оператора котельні ТОВ «Яблуневий Дар», раніше несудимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.4 ст.296 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта повна середня, не одруженого, непрацюючого, раніше несудимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.4 ст.296 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, працюючого охоронником ВСК «Альянс», раніше несудимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.296 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження
з боку обвинувачення
прокурора ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8
з боку захисту
обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
захисників - адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
ВСТАНОВИВ:
16.05.2018 близько 02:00 год. ОСОБА_6 спільно із неповнолітніми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також малолітнім ОСОБА_3 , матеріали відносно якого за вказаним епізодом виділено у окреме провадження, на ґрунті умислу на вчинення хуліганських дій, прийшли до будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , у якому останній проживає разом із своєю матір`ю ОСОБА_14 ..
Реалізовуючи свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_6 , разом із неповнолітніми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також малолітнім ОСОБА_3 , матеріали відносно якого за вказаним епізодом виділено у окреме провадження, усвідомлюючи, що проникнення до володіння особи без згоди володільця є незаконним, маючи намір на порушення конституційного права громадян на недоторканість житла чи іншого володіння, закріпленого в ст. 30 Конституції України, без згоди ОСОБА_14 чи інших членів її сім`ї, протиправно, через незачинені вхідні двері проникли до вищевказаного будинку, тим самим порушили закріплене Конституцією України право кожного громадянина на недоторканність житла.
16.05.2018 після незаконного проникнення до будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_5 за допомогою двох полімерних палиць обмотаних ізолентою чорного кольору з пластиковим наконечником, які останні заздалегідь підготували для вчинення даного злочину та принесли із собою, та ОСОБА_3 за допомогою предмета, схожого на дерев`яну штахетину, яку він підібрав на території вказаного будинку, використовуючи малозначний привід, а саме телефонну суперечку, яка мала місце за декілька годин до незаконного проникнення в будинок, зневажаючи існуючі правила і норми поведінки в суспільстві, намагаючись самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб, почали умисно наносити більше двох кожен, точної кількості органом у досудового розслідування не встановлено, ударів по різни частинах тіла ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які в цей час відпочивали в будинку, зокрема по тулубу та руках потерпілих.
Будучи очевидцем вказаних дій ОСОБА_6 , який в цей час стояв біля дверей у вказану кімнату, з метою самоствердження за рахунок приниження інших осіб, діючи з хуліганських спонукань, реалізовуючи свій злочинний умисел до кінця, не застосовуючи та не сприяючи у застосуванні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заздалегідь заготовлених предметів для нанесення тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_17 та безпричинно також наніс йому один удар долонею правої руки в область голови, заподіявши йому фізичного болю.
Вищевказані хуліганські дії ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 тривали до того моменту, коли до кімнати увійшла ОСОБА_14 та почала кричати на них, з метою припинення їх дій, після чого останні з метою уникнення відповідальності поспіхом покинули даний будинок та з місця події втекли.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спричинили потерпілому ОСОБА_18 легкі тілесні ушкодження у вигляді синців та садна в ділянці -тулуба та синців правої верхньої кінцівки та потерпілому ОСОБА_8 легке тілесне ушкодження у вигляді синця лівого плеча.
16.05.2018 після незаконного проникнення до будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , та вчинення хуліганських дій відносно ОСОБА_15 та ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному будинку помітив, як з рук ОСОБА_15 на підлогу випав мобільний телефон марки "Xiaomi Redmi 3 Pro 3/32Gb Silver, який належить ОСОБА_8 .
На ґрунті раптово виниклого умислу на крадіжку чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, та тим, що ОСОБА_19 та ОСОБА_8 не розуміють значення вчиненого. ОСОБА_3 таємно заволодів, шляхом підібрання, вищевказаним мобільним телефоном, який знаходився на підлозі біля ліжка в спальній кімнаті вказаного будинку.
Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 2885,00 грн.
Такі умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185, ч.4 ст. 296 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яке вчинене із з астосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних входжень, вчинене групою осіб.
Такі умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 296 КК України, а саме порушення недоторканності житла, яке виразилось у незаконному проникненні до житла та хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яке вчинене із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, вчинене групою осіб..
Такі умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 296 КК України. як порушення недоторканності житла, яке виразилось у незаконному проникненні до житла та хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яке вчинене із застосуванням предмета. заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, вчинене групою осіб.
Такі умисні дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 296 КК України. як порушення недоторканності житла, яке виразилось у незаконному проникненні до житла та хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав за обставин вказаних в обвинувальному акті, які підтвердив суду, погодившись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, у вчиненому щиро розкаявся. Суду показав, що дійсно 16.05.2018 біля 02.00 він разом з іншими обвинуваченими пішов до будинку де проживали ОСОБА_19 та ОСОБА_8 , будучи обурені телефонною розмовою. На подвір`ї він підібрав уламок штахетини. Коли вони зайшли до будинку, то розмови не вийшло і вони всі стали наносити удари. Першим вдарив ОСОБА_4 у якого і виник конфлікт з ОСОБА_17 . Під час цих подій він помітив на полу телефон, який непомітно для іінших підібрав. Для чого це він зробив не розуміє. Коли зайшла ОСОБА_14 і стала кричати, то вони втекли. Палицю він викинув на подвір`ї, а телефон в річку. У вчиненному щиро кається та обіцяє, що в подальшому такого не повториться.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав за обставин вказаних в обвинувальному акті, які підтвердив суду, погодившись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, у вчиненому щиро розкаявся. Суду показав, що дійсно 16.05.2018 біля 02.00 в нього виник конфлікт з ОСОБА_17 під час розмови по телефону. Він вирішив піти до ОСОБА_17 та розібратися. Інші обвинувачені пішли з ним за компанію. Коли вони прийшли до будинку де проживали ОСОБА_19 та ОСОБА_8 , то постукали і всередині хтось відізвався. Коли вони зайшли до будинку, то розмови не вийшло і він ударив ОСОБА_17 . Вдарив палкою, яку приніс із собою. Вони вдарили по декілька разів ОСОБА_17 та ОСОБА_8 , як до кімнати де відбувались події зайшла ОСОБА_14 і стала кричати. Вони втекли і палицю він викинув по дорозі. У вчиненному щиро кається та обіцяє, що в подальшому такого не повториться.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_20 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав за обставин вказаних в обвинувальному акті, які підтвердив суду, погодившись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, у вчиненому щиро розкаявся. Суду показав, що дійсно 16.05.2018 біля 02.00 в ОСОБА_4 виник конфлікт з ОСОБА_17 під час розмови по телефону. ОСОБА_4 вирішив піти до ОСОБА_17 та розібратися. Він та інші обвинувачені пішли з ним за компанію. Коли вони прийшли до будинку де проживали ОСОБА_19 та ОСОБА_8 , то постукали і всередині хтось відізвався. Коли вони зайшли до будинку, то розмови не вийшло і вони почали бити ОСОБА_17 та ОСОБА_8 . Вони вдарили по декілька разів ОСОБА_17 та ОСОБА_8 , як до кімнати де відбувались події зайшла ОСОБА_14 і стала кричати. Кого особисто бив він не знає, бо було темно. Вони втекли і палиці викинули по дорозі. У вчиненному щиро кається та обіцяє, що в подальшому такого не повториться.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав за обставин вказаних в обвинувальному акті, які підтвердив суду, погодившись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, у вчиненому щиро розкаявся. Суду показав, що дійсно 16.05.2018 біля 02.00 в ОСОБА_4 виник конфлікт з ОСОБА_17 під час розмови по телефону. ОСОБА_4 вирішив піти до ОСОБА_17 та розібратися. Він та інші обвинувачені пішли з ним за компанію. Коли вони прийшли до будинку де проживали ОСОБА_19 та ОСОБА_8 , то постукали і всередині хтось відізвався. Коли вони зайшли до будинку, то розмови не вийшло і вони почали бити ОСОБА_17 та ОСОБА_8 . Він вдарив раз ОСОБА_17 , а хлопці теж встигли нанести по декілька ударів, як до кімнати де відбувались події зайшла ОСОБА_14 і стала кричати. Він особисто бив ОСОБА_17 . Вони втекли і палиці викинули по дорозі. Про те, що хлопці брали з собою палиці він не знав. У вчиненному щиро кається та обіцяє, що в подальшому такого не повториться.

Суд переконався, що показання обвинувачених є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинувачениими змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.
Крім показань обвинувачених, їх винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень доводиться і іншими доказами, які були досліджені в ході судового розгляду з метою перевірки правдивості їх показань.
Зокрема показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який показав, що 16.05.2018 він з ОСОБА_17 прийшли з центру м. Липовець, де проводили дозвілля та він ліг спати. Через деякий час він проснувся, бо почув крики та отримав декілька ударів. Події відбувалися дуже швидко, бо забігла мати та стала кричати і обвинувачені втекли. На даний час він жодних претензій до обвинувачених не має, вибачив їх та просить призначити їм мінімальне покарання.
Протоколами проведення слідчих експерементів від 30.07.2018 з ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та від 25.07.2018 з ОСОБА_6 в ході яких вони детально відтворили події, які відбувалися 16.05.2018 та вказали детально на своє місце розташування та інших учасників подій.
Протоколом огляду місця події від 06.05.2018, а саме будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , в якому відображена обстановка в кімнаті де відбувалась бійка.
Протоколом огляду місця події від 16.05.2018, а саме земельної ділянки вздовж бетонного забору, що позаду магазину «Форум» в АДРЕСА_5 , в ході якого було вилучено знаряддя злочину дві дерев`яні палиці, обмотані полімерною стрічкою.
Висновком експерта від 11.06.2018 № 3088/18-21, згідно якого вартість мобільного телефону торгової марки «Xiaomi» моделі «iRedmi 3 Pro 3/32 Gb Silver» станом на 16.05.2018 складала 2885 грн.
Висновками експерта № 570 від 18.05.2018 та 572 від 18.05.2018 згідно яких встановлено наявні в потерпілих тілесні ушкодження та їх тяжкість.
Ураховуючи те, що обвинувачені визнали свою винуватість та, беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і судом також встановлено, що учасники судового розгляду розуміють правильно зміст цих обставин, не має сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ч.3 ст.349 КПК України.
Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч.4 ст. 296 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яке вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних входжень, вчинене групою осіб.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 296 КК України, тобто порушення недоторканності житла, яке виразилось у незаконному проникненні до житла та хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яке вчинене із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, вчинене групою осіб..
Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 296 КК України. тобто порушення недоторканності житла, яке виразилось у незаконному проникненні до житла та хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яке вчинене із застосуванням предмета. заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, вчинене групою осіб.
Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 296 КК України, тобто порушення недоторканності житла, яке виразилось у незаконному проникненні до житла та хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченим, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ними кримінальних правопорушеннь, особи винних, а саме: обвинувачені раніше несудимі, характеризуються посередньо, примирились з потерпілими та відшкодували заподіяну шкоду, на обліку в лікаря нарколога чи психіатра не перебувають.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинувачених, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, довбровільне відшкодування завданого збитку, щодо ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 -вчинення кримінального правопорушення неповнолітніми.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . ОСОБА_6 при вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, згідно ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою.
З урахуванням наведеного, досулових доповідей органів пробації, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особ винних, обставин, що пом`якшують їх покарання та що обтяжують їх покарання, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченими нових кримінальних правопорушень буде мінімальне покарання на строк визначений санкцією частини статті, за якою кваліфіковано їх діяння.
Остаточне покарання обвинуваченим слід призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим з застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України та звільнити їх від відбування покарання з випробовуванням, оскільки суд дійшов до висновку про можливість виправлення обвинувачених без відбування покарання. На думку суду іспитовий строк тривалістю один рік шість місяців та профілактична робота органів пробації, нададуть можливість сформувати у обвинувачених стійке прагнення до законослухняного життя та попередить вчинення ними нових злочинів у подальшому.

Питання про речові докази та процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст.100, 124 КПК України.
Судом встановлено, що ухвалою суду в рамках даного кримінального провадження було накладено арешт на майно, питання про який суд вирішує відповідно до ст.174 КПК України.
Керуючись ст.65 КК України, ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк один місяць.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
Згідно ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк три роки.
Згідно ст.. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік шість місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
Згідно ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк три роки.
Згідно ст.. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік шість місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
Згідно ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_5 остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк три роки.
Згідно ст.. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік шість місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
Згідно ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_6 остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк три роки.
Згідно ст.. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік шість місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази у кримінальному провадженні дві палиці, два змиви з палиць та один запаховий слід знищити, скасувавши арешт майна накладений ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 18.05.2018.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 286 (двісті вісімдесят шість) гривень.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1