ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/6163/20
Провадження № 1-кп/362/695/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.12.2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши в судовому засіданні в залі суду в спрощеному провадженні кримінальне провадження № 0000574 від 02.11.2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, українця, з середньою освітою, розлученого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
-у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

в с т а н о в и в:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
1. 01.11.2020 року, близько 19 години 00 хвилин, у вечірній час ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходив по АДРЕСА_1 не горить світло, з огляду на що останній зробив висновок про те що господарі в ньому відсутні, в цей час в нього виник прямий умисел, направлений на незаконне проникнення до чужого житла.
Після чого, ОСОБА_3 , розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки своїх протиправних дій, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, всупереч вимогам статті 30 Конституції України, яка гарантує недоторканність житла, без визначенихзаконом підстав та відповідного дозволу володільця, шляхом вільного доступу зайшов на територію вищевказаного домоволодіння та таким чином проник на його територію. Далі, ОСОБА_3 підійшов до одного з металопластикових вікон даного одноповерхового будинку, що належить ОСОБА_4 , після чого за допомогою руки вибив його та таким чином незаконно проник до середини, чим порушив недоторканність житла власника будинку.
2. Дії ОСОБА_3 які виразились у незаконне проникнення до житла особи, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України.
Формулювання статті (частин статті) КК, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
3. При визначенні частини статті Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за кримінальний проступок, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 суд враховує те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 №2617-VIII (далі Закон №2617-VIII) (зі змінами внесеними Законом України № 720-ІХ від 17.06.2020), який набрав чинності з 01.07.2020 року, внесено зміни до Кримінального кодексу України, якими введено такий вид кримінальних правопорушень як кримінальний проступок, визначено строки погашення судимості за цей вид кримінального правопорушення, тощо.
Кримінальний кодекс України

4. «Відповідно до ч. 1 ст. 162 Кримінального кодексу України (в редакції Закону України від № 767-VII від 23.02.2014 року)
1. Незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, що порушують недоторканність житла громадян, карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин
5. Частиною 2 ст. 12 КК України встановлено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
6. Санкцією ч. 1 ст. 162 КК України передбачено штраф від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.
8. Отже, приймаючи до уваги санкцію ч. 1 ст.162 КК України, чинної на час вчинення діяння, то кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 162 КК України є кримінальним проступком.
9. Відповідно ж до ч. 2 ст. 381 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
10. До обвинувального акта додана письмова заява ОСОБА_3 складена в присутності захисника ОСОБА_5 якою він погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, обвинувачений ОСОБА_3 також беззаперечно визнав свою винуватість (а.с.9-10).
11. До обвинувального акта додана письмова заява потерпілої ОСОБА_4 якою вона погодилася із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надала добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні (а.с. 11).
12. Згідно з ч. 1 ст. 382 КПК України, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. А відповідно до другого речення ч. 2 ст. 382 КПК України, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
13. Отже, враховуючи, що учасники судового провадження не оспорюють встановлені під час дізнання обставини і згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження), про що свідчать відповідні їх письмові заяви, що додані до обвинувального акту, суд, вивчивши обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 та додані до нього матеріали, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази, оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, дійшов висновку про відсутність необхідності призначати розгляд у судовому засіданні обвинувального акта, викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, та про наявність підстав для ухвалення вироку відносно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження).
14. Оцінені судом додані до обвинувального акта матеріали також дають підстави для висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 про винуватість останнього в його вчиненні, про наявність фактичних підстав для визнання ним винуватості та про відповідність встановлених органом досудового розслідування обставин наявним матеріалам досудового розслідування та формулюванню обвинувачення, визнаного судом доведеним. Суд також погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.
Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання
15. До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд відносить щире каяття.
16. Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК України підлягають доказуванню саме прокурором. В силу положень ст. 337 КПК України суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого ОСОБА_3 .
Мотиви призначення покарання
17. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд у відповідності до ст. ст. 65, 66, 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
18. Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний кримінальний проступок у сфері проти особистих прав і свобод людини і громадянина.
19. Суд також враховує те, що обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо, скарг від сусідів не надходило (а.с.64), відповідно до довідки від 12.10.2015 року № 2896 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, проте, що ОСОБА_3 брав участь в антитерористичній операції (а.с. 59), на обліку у лікаря нарколога не перебуває (а.с.67 ), раніше судимого осатаній раз 23.03.2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185. Ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, 14.08.2019 року звільненого по відбуттю покарання (а.с.61), а також те, що він не є інвалідом, офіційно непрацюючого.
20. Тому, з урахуванням вказаних обстави та особи обвинуваченого ОСОБА_3 , його щирого каяття, відсутності обставин, що обтяжують його покарання, а також його майнового стану, суд у відповідності до вимог КК України та передбачених ним санкцій вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання у виді штрафу у межах санкції ч. 1 ст. 162 КК України (в редакції Закону України від № 767-VII від 23.02.2014 ), на час вчинення діяння, а саме у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
21. В даному випадку таке покарання як штраф у межах санкції повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворе покарання з числа передбачених за вчинений кримінальний проступок, яке може бути йому призначене з урахуванням положень Загальної частини КК України, а саме у виді арешту.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
22. Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні відносно запобіжні заходи не застосовувались.
23. Відомості про речові докази відсутні.
24. Розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням відсутні.
25. Процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 107, 124, 369, 370, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд,
у х в а л и в:
1. Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, за яким призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень.
2. Запобіжний захід відносно засудженого не обирався.
3. Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту отримання копії цього вироку.
4. На підставі ч. 1 ст. 394 КПК Українивирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
5. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
6. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_6