У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 24 вересня 2020 року, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- якою відмовлено засудженому ОСОБА_5 в задоволенні його клопотання про приведення вироку у відповідність до нового закону, який пом`якшує покарання.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6

Встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги засудженого.
Апелянт просить застосувати до нього Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року , який набув чинності 01 липня 2020року.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 24 вересня 2020 року, відмовлено засудженому ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про приведення вироку у відповідність до нового закону, який пом`якшує покарання.

Узагальнені доводи апеляційної скарги засудженого.
Апелянт не погоджується з ухвалою Снігурівського районного суду миколаївської області від 24 вересня 2020 року, вважає її несправедливою.
На його думку, кримінальні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 190 КК України, за які він відбуває покарання, підлягають приведенню у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року , який набув чинності 01 липня 2020року, оскільки вказані кримінальні правопорушення відносяться до кримінальних проступків.
Зазначає, що судом першої інстанції, не взято до уваги його хворобу, а саме туберкульоз легенів, а також те, що він відбув більшу частину призначеного йому покарання.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
16 вересня 2020 року до Снігурівського районного суду Миколаївської області, надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , в якому він просив застосувати відносно нього Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року за № 2617-VIII, який набув чинності 01.07.2020 року та згідно якого змінено санкцію статті за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України.

Відмовляючи в клопотанні засудженого, суд першої інстанції вказав, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за №2617-VIII від 22 листопада 2018 року, не вносились зміни до санкції ч. 2 ст.185 КК України та ч. 2 ст.190 КК України. Тому підстав для застосування вищезазначеного Закону до ОСОБА_5 немає.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді про зміст оскаржуваної ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, думку прокурора, який вважав, що судом першої інстанції прийнято правильне рішення, вивчивши матеріали судового провадження апеляційний суд дійшов наступного.
У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів уважає, що ухвала суду у повній мірі відповідає вказаним вимогам.

Відповідно до п. 13 ч. 1ст. 537 КПК України суд, під час виконання вироків має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 КК України.

Як убачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 11 вересня 2019 року, яким його засуджено за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 125, ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 10 місяців позбавлення волі.

Постановою Верховного Суду від 08 квітня 2020 року вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 11 вересня 2019 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року змінено. На підставі п.1 ч.1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнено ОСОБА_5 від призначеного покарання за ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності. Виключено з вироку та ухвали ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вироків. Постановлено вважати ОСОБА_5 засудженим вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 11 вересня 2019 року за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного складання покарання, призначеного вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 11 вересня 2019 року, з вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 24 листопада 2017 року вважати ОСОБА_5 засудженим до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 10 місяців.

01 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, яким визначено конкретні статті кримінального кодексу України до яких було внесено зміни про зменшення меж покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

Разом з тим, змін до санкцій ч. 2 ст. 185, та ч. 2 ст. 190 КК України, цим Законом внесено не було, а відтак суддя дійшов правильного висновку, з чим погоджується і колегія суддів, проте, що відсутні підстави для приведення вироку щодо ОСОБА_5 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року.

На переконання колегії суддів, доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_5 не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, апеляційний суд не убачає, за такого ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 без задоволення.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 24 вересня 2020 року, якою відмовлено засудженому ОСОБА_5 в задоволенні його клопотання про приведення вироку у відповідність до нового закону, який пом`якшує покарання - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: