УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання у кримінальному провадженні № 120 201 001 000 062 03 від 07.09.2020 про накладення арешту на майно,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся слідчий Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 120 201 001 000 062 03 від 07.09.2020 про накладення арешту на майно.

На обґрунтування клопотання зазначено, що 07.09.2020 у ході проведення обшуку у квартирі АДРЕСА_1 слідчим виявлено та вилучено речовину рослинного походження, яку останній зберігав при собі з метою збуту.

У ході проведення вказаного обшуку слідчим вилучено 21 сім-картку, 4 флеш-носія, 3 банківські картки, 5 мобільних телефонів, поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору, 3 пристрої для подрібнення канабісу, електроні ваги, пусті поліетиленові пакети, 2 поліетиленових пакети з речовиною рослинного походження зеленого кольору, поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною біло-сірого кольору, 3 поліетиленових пакети з паперовими фрагментами, поліетиленовий пакет з кристалоподібною речовиною, поліетиленовий пакет з залишками порошкоподібної речовини, 2 пристрої для вживання канабісу з залишками, 2 поліетиленових пакети з речовиною рослинного походження зеленого кольору.

Постановою слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві від 07.09.2020 вказане майно на підставі ст. 98 КПК України визнано речовими доказами.

У зв`язку з викладеним слідчий просив накласти арешт на вказане майно з метою забезпечення його збереження.

У подальшому 23.09.2020 слідчий подав заяву про залишення клопотання без розгляду.

Слідчий суддя, дослідивши наявні у розпорядженні суду матеріали, дійшов висновку про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, для забезпечення цивільного позову.

У силу ч. 4 ст. 170 КПК арешт майна допускається серед іншого з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Однак, у подальшому слідчий подав заяву, у якій просив клопотання залишити без розгляду.

Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК, якщо положення КПК не регулюють або не однозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 Кодексу, яка серед іншого, визначає принцип диспозитивності.

Відповідно до ст. 26 КПК принцип диспозитивності передбачає, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами.

Таким чином, враховуючи, що слідчим подана заява про залишення клопотання без розгляду, що свідчить про втрату актуальності порушеного ініціатором питання, беручи до уваги положення вище наведених норм КПК, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність закрити провадження.

Приймаючи до уваги наведене, керуючись ст. 9, 26, 174 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Провадження за клопотанням слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 120 201 001 000 062 03 від 07.09.2020 закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1