Справа № 947/1979/21
Провадження № 1-кс/947/790/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000011 від 03.01.2021 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ольчинове, Великомихайлівського району, Одеської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 26.12.2018 року Чернігівським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 307 КК України, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження.
Слідчим відділом Одеського районного управління поліції №1 ГУНПв Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000011 від 03.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 ч. 2 ст.187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 вступив у злочинну змову з особою на ім`я ОСОБА_7 , направлену на незаконне заволодіння чужим майном на території м. Одеси.
Так, 02.01.2021, приблизно о 19 годин 30 хвилин, біля будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_5 та особа на ім`я ОСОБА_7 , побачили раніше незнайомого ОСОБА_8 , який направлявся в бік свого будинку. В цей момент у ОСОБА_5 та у особи на ім`я ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_9 поєднане з насильством, яке не є небезпечним для його життя та здоров`я, після чого вони вступили в злочинну змову на вчинення даного злочину.

Реалізуючи свій, злочинний умисел, ОСОБА_5 та особа на ім`я ОСОБА_7 підійшли до ОСОБА_9 та застосували до останнього насильство, яке не є небезпечним для його життя та здоров`я: ОСОБА_5 наніс ОСОБА_9 удар кулаком правої руки по обличчю, спричинивши останньому легке тілесне ушкодження, після чого особа на ім`я ОСОБА_7 наніс удар кулаком правої руки в потиличну ділянку голови ОСОБА_9 , спричинивши останньому легке тілесне ушкодження, від чого ОСОБА_9 впав лівою частиною тіла на асфальтне покриття тротуару біля вказаного будинку, отримавши фізичний біль. Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_5 та особа на ім`я ОСОБА_7 нанесли лежачому на асфальтному покритті тротуару ОСОБА_9 чисельні удари ногами в різні частини тіла. Далі, ОСОБА_5 та особа на ім`я ОСОБА_7 реалізуючи злочинний умисел, почали вивертати кишені одежі ОСОБА_9 розшукуючи у кишенях останнього мобільний телефон, майно та грошові кошти, після чого ОСОБА_5 та особа на ім`я ОСОБА_7 відкрито викрали у ОСОБА_9 : з передньої лівої кишені штанів 1800 гривень, з правої кишені штанів зв`язку ключів, вартісністю 1000 гривень, від будинку, з правої кишені куртки викрали мобільний телефон марки Mi A1, в корпусі чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , вартістю 3500 гривень, з сім-картою мобільного оператора Київстар - НОМЕР_3 , вартістю 25 гривень.

Після цього, ОСОБА_5 та особа на ім`я ОСОБА_7 , з місця вчинення кримінального правопорушення з вищевказаним викраденим майном і викраденими грошовими коштами втекли, розпорядившись ними на власний розсуд, чим спричинили матеріальний збиток ОСОБА_9 на загальну суму 6325 грн.

Крім того, 16.01.2021, приблизно о 13 годин 20 хвилин, біля будинку АДРЕСА_4 ОСОБА_5 та особа на ім`я ОСОБА_7 , побачили раніше незнайомого ОСОБА_10 , який направлявся в бік свого будинку. В цей момент у ОСОБА_5 та у особи на ім`я ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_10 поєднане з насильством, яке не є небезпечним для його життя та здоров`я, після чого вони вступили в злочинну змову на вчинення даного злочину.

Реалізуючи свій, злочинний умисел, ОСОБА_5 та особа на ім`я ОСОБА_7 підійшли до ОСОБА_10 та застосували до останнього насильство, яке не є небезпечним для його життя та здоров`я: ОСОБА_5 та особа на ім`я ОСОБА_11 удар кулаком в область правої частини голови, спричинивши останньому легке тілесне ушкодження, від чого ОСОБА_10 впав лівою частиною тіла на асфальтне покриття тротуару біля вказаного будинку, отримавши фізичний біль. Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_5 та особа на ім`я ОСОБА_7 шляхом ривка зірвали сумку з плеча ОСОБА_10 , в якій знаходились наступні речі: мобільний телефон, марки Huawei, в корпусі чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_4 , ІMEI2: НОМЕР_5 , вартістю 4998,96 гривень, з сім-картою мобільного оператора Київстар - НОМЕР_6 , вартістю 25 гривень.

Після цього, ОСОБА_5 та особа на ім`я ОСОБА_7 , з місця вчинення кримінального правопорушення з вищевказаним викраденим майном і викраденими грошовими коштами втекли, розпорядившись ними на власний розсуд, чим спричинили матеріальний збиток ОСОБА_10 на загальну суму 5023,96 грн.

Крім того, 17.01.2021, приблизно о 23 годин 30 хвилин, біля будинку АДРЕСА_5 ОСОБА_5 та особа на ім`я ОСОБА_7 , побачили раніше незнайомого ОСОБА_12 , який направлявся в бік свого будинку. В цей момент у ОСОБА_5 та у особи на ім`я ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_12 поєднане з насильством, яке є небезпечним для його життя та здоров`я, після чого вони вступили в злочинну змову на вчинення даного злочину.

Реалізуючи свій, злочинний умисел, ОСОБА_5 та особа на ім`я ОСОБА_7 підійшли до ОСОБА_12 та застосували до останнього насильство, яке є небезпечним для його життя та здоров`я: ОСОБА_5 та особа на ім`я ОСОБА_7 нанесли ОСОБА_12 удар кулаком в область голови. Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_5 та особа на ім`я ОСОБА_7 нанесли лежачому на асфальтному покритті тротуару ОСОБА_12 чисельні удари ногами в різні частини тіла, спричинивши останньому тілесне ушкодження, від чого ОСОБА_12 впав лівою частиною тіла на асфальтне покриття тротуару біля вказаного будинку, отримавши фізичний біль. Далі, ОСОБА_5 та особа на ім`я ОСОБА_7 реалізуючи злочинний умисел, почали вивертати кишені одежі ОСОБА_12 розшукуючи у кишенях останнього мобільний телефон, майно та грошові кошти, після чого ОСОБА_5 та особа на ім`я ОСОБА_7 відкрито викрали у ОСОБА_12 з передньої лівої кишені штанів викрали мобільний телефон марки MiRedmi, в корпусі чорного кольору, вартістю 3500 гривень, з сім-картою мобільного оператора Київстар - НОМЕР_7 , вартістю 25 гривень.

Після цього, ОСОБА_5 та особа на ім`я ОСОБА_7 , з місця вчинення кримінального правопорушення з вищевказаним викраденим майном і викраденими грошовими коштами втекли, розпорядившись ними на власний розсуд, чим спричинили матеріальний збиток ОСОБА_12 на загальну суму 3525 грн.

Таким чином, встановлено достатньо доказів для підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 ч. 2 ст.186 КК України - ч.2 ст.186 КК України тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб; ч. 2 ст. 187 КК України,тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
2.Обґрунтування поданого клопотання з боку сторони обвинувачення.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 ч. 2 ст. 187 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів. Санкцією ч. 2 ст.187КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Таким чином, тяжкість покарання, яка інкримінується підозрюваному може привести до його переховування від органів досудового розслідування та суду, тобто існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Слід також прийняти до уваги, що ОСОБА_5 самостійно в правоохоронні органи про скоєний ним злочин не повідомив, що вказує про його бажання уникнути відповідальності.

Також, встановлено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що за відсутності менш суворого запобіжного заходу, підозрюваний,перебуваючи на свободі, матиме можливість незаконно впливати на свідків та потерпілого, схиляючи їх до викривлення показань.

Крім того, ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, постійних джерел доходів не має, в тому числі шляхом вчинення кримінальних правопорушень,свідчить про те, що він може вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

З огляду на викладене, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з даним клопотанням про застосування відносно підозрюваного міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
3.Позиція сторін кримінального провадження .
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі, клопотання просив задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення поданого клопотання, зазначивши, що стороною обвинувачення не обґрунтовано кваліфіковано діяння його підзахисного за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, шляхом застосування насильства. За таких обставин, на думку захисника, в рамках даного кримінального провадження наявні правові підстави для визначення його підзахисному в якості альтернативного запобіжного заходу відповідний розмір застави. Крім того, захисник просив врахувати, що його підзахисний має місце проживання на території м. Одеси, в повній мірі визнає свою провину у вчиненні кримінально-протиправних діянь, між тим потребує подальшої перевірки кримінально-правова кваліфікація його дій. З огляду на викладене, в задоволенні поданого клопотання просив відмовити, та обрати визначити відносно свого підзахисного відповідний розмір застави, в якості альтернативного запобіжного заходу.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

4. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при розгляді даного клопотання.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

5. Відомості, які свідчать про наявність в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України.
22.01.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб; ч. 2 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб; ч. 2 ст. 187 КК України, за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

В підтвердження існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, сторона обвинувачення посилається на: протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протокол пред`явлення потерпілому ОСОБА_9 особи для впізнання за фотознімками, протокол огляду місця події від 21.01.2021, протокол допиту свідка ОСОБА_13 , протокол допиту потерпілого ОСОБА_10 , протокол пред`явлення потерпілому ОСОБА_10 особи для впізнання за фотознімками, протокол огляду предмету від 21.01.2021, протокол допиту потерпілого ОСОБА_12 , протокол пред`явлення потерпілому ОСОБА_12 особи для впізнання за фотознімками, протокол огляду місця події від 21.01.2021, протокол огляду місця події від 22.01.2021, протокол допиту свідка ОСОБА_14 , та інші матеріали клопотання в сукупності.

Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).
Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Відтак, враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey), слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.

6. Вирішення питання наявності в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя, з огляду на викладене в п. 5 даної ухвали обґрунтування, вважає встановленим наявність в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, що з огляду на його тяжкість та тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку його подальшого можливого визнання винним у його вчиненні у встановленому законом порядку судом, факт усвідомлення підозрюваним можливої відповідальності, за ймовірно вчинені ним дії, свідчить про наявність підстав у слідчого судді для висновку про те, що ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду в рамках даного кримінального провадження наявний.

Крім того, слідчий суддя враховує, що матеріли даного клопотання містять протоколи допиту потерпілих осіб. Так, вказані протоколи допитів містять анкетні дані означених осіб, а саме містять відомості щодо їх місця проживання та місця роботи. Слідчий суддя враховує, що на теперішній час вказані особи в рамках даного кримінального провадження допитані. Між тим, враховує слідчий суддя й ту обставину, що у випадку можливого подальшого направлення обвинувального акту відносно підозрюваного ОСОБА_5 до суду, допит таких осіб ймовірно буде проводитися безпосередньо судом, так як суд фактично позбавлений можливості посилатися на протоколи допитів осіб, які були отримані на стадії досудового розслідування (за винятком проведення допиту в порядку ст. 225 КПК України). Відтак, оскільки, зокрема, на показаннях потерпілих осіб на теперішній час ґрунтується обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчий суддя вважає, що підозрюваний, маючи процесуальну можливість знайомитися з матеріали даного кримінального провадження, може незаконним чином впливати на вказаних осіб в рамках даного кримінального провадження (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

В цілому, оскільки слідчим суддею не було встановлено місця роботи підозрюваного, що може свідчити про відсутність у останнього постійного джерела доходу, натомість за обставин даного кримінального провадження останній обґрунтовано підозрюється у можливому вчиненні саме умисних корисливих кримінальних правопорушень, слідчий суддя, з огляду на характеризуючі підозрюваного матеріали, приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження також ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

7. Вирішення можливості застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
При цьому, ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею повинен бути обраний такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного.
Слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень (ст. 12 КК України), в свою чергу в рамках даного кримінального провадження наявні потерпілі особи.

За таких обставин, з огляду на встановлені слідчим суддею в рамках даного кримінального провадження ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також фактичні обставини можливого вчинення інкримінованих підозрюваному ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, слідчий суддя приходить до переконання, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не сприятиме, як досягненню завдань кримінального провадження в цілому, так і окремого запобіжного заходу зокрема.

8. Вирішення питання визначення в якості альтернативного триманню під вартою запобіжного заходу у вигляді застави.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Враховуючи, що підозрюваному ОСОБА_5 інкримінується ймовірне вчинення кримінальних правопорушень, поєднаних із застосуванням насильства, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення відповідного розміру застави.

Таким чином, з урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000011 від 03.01.2021 року задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Строк дії ухвали припиняє свою дію 22.03.2021 року, в межах строків досудового розслідування.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1