Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/5162/20
1 - кс/490/3187/2020
У Х В А Л А
24 серпня 2020 року м. Миколаїв
Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 погоджене з прокурором Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньою - спеціальною освітою, раніше судимого, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

23.08.2020р. до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 погоджене з прокурором Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
В ході досудового розслідування встановлено, що 21.08.2020р. приблизно о 16 год. 30 хв., більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Миколаїв, вул. Велика Морська, буд. № 57, побачив транспортний засіб, а саме мопед марки Карпати-2, жовтого кольору, серійний номер НОМЕР_1 , 1992 року випуску, у якого на бензобаку був прикріплений поліетиленовий пакет білого кольору.

Помітивши вказаний мопед, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, тобто умисне, протиправне вилучення будь яким способом транспортного засобу у користувача всупереч його волі, з метою здійснення поїздки.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння транспортним засобом, а саме: мопедом марки «Карпати-2», жовтого кольору, серійний номер НОМЕР_1 , 1992 року випуску, ОСОБА_6 , підійшов до вищевказаного транспортного засобу та впевнившись, що поблизу мопеду немає людей, та те, що його дії не будуть помічені для оточуючих, почав його котити біля себе, тримаючи руками за кермо, шляхом штовхання завів останній, та поїхав по вулицям м. Миколаєва, в результаті чого, умисно, незаконно заволодів вказаним транспортним засобом та з місця скоєння кримінального правопорушення зник, тим самим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 7000 грн.

Вказані вище дії підозрюваного ОСОБА_6 стороною обвинувачення кваліфіковано ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просилв його задовольнити.
Сторона захисту проти задоволення клопотання заперечувала та просила застосувати більш м`який запобіжний захід, обґрунтовуючи свої доводи тим, що підозра є необґрунтованої та відсутні ризики, на які посилається прокурор.

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення є обґрунтованою, оскільки ґрунтується на доказах, здобутих під час досудового розслідування, зокрема: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколами допитів в якості свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; протоколом пред`явлення особи за фотознімком; протоколом огляду місця події від 21.08.2020р.; протоколом огляду предмета мопеда марки «Карпати -2», жовтого кольору, серійний номер НОМЕР_1 , 1992 року випуску; постановою про визнання речовим доказом - мопеда марки «Карпати -2», жовтого кольору, серійний номер НОМЕР_1 , 1992 року випуску; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину, та іншими матеріалами кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

За такого, слідчий суддя, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню № 0002668 відносно ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

У своєму клопотанні слідчий, зазначив як ризики задля запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; вчиняти інші кримінальні правопорушення.
На їх наявність вказує те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років з конфіскацією майна або без такої.
Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено існування зазначених вище ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України.

На їх наявність вказує те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років, з конфіскацією майна або без такої, на праві власності житла не має,раніше судимий, не має міцних соціальних зв`язків.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі « Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суду з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено недостатність для запобігання вказаним ризикам застосування до підозрюваного більш м`яких ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а це у свою чергу, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, з конфіскацією майна або без такої, що є підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обов`язків, передбачених цим Кодексом. При цьому, в ухвалі слідчого судді зазначається, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, у разі внесення застави та наслідки їх невиконання.

Враховуючи дані про особу підозрюваного, тяжкість та мотив злочину, в якому він підозрюється, його матеріальний стан, ступінь вказаних ризиків, вважаю за необхідне визначити у якості застави, передбаченої ч. 3 ст. 183 КПК України, суму у 45 000 грн., та у разі її внесення покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 погоджене з прокурором Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15 жовтня 2020 року включно.
Звільнити ОСОБА_6 з - під варти у разі внесення застави у розмірі 45 000 грн. (сорок п`ять тисяч) гривень.
У разі звільнення ОСОБА_6 під заставу, покласти на нього на строк до 15.10.2020р. включно наступні обов`язки:
- з`являтися за кожним викликом слідчого, прокурора та суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду (в залежності від стадії кримінального провадження);
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд (в залежності від стадії кримінального провадження) про зміну місця свого проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, ін. документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
У разі порушення підозрюваним ОСОБА_6 вказаних обов`язків, а також його процесуальних обов`язків підозрюваного з явки за першою вимогою слідчого, прокурора чи суду, або не повідомлення ним про зміну місця свого проживання слідчому, прокурору чи суду, внесену заставу, ким би її не було внесено, буде звернуто у доход держави, та вирішено питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.
На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Миколаївського апеляційного суду може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1