Справа № 670/455/20
№1-кс/680/4/21
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2021 року смт Нова Ушиця

Слідчий суддя Новоушицького районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 ,,

розглянувши матеріали провадження за скаргою представника потерпілого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Віньковецького ВП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 від 22 червня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000262 від 11 жовтня 2017 року,-
встановив:
14 грудня 2020 року до Новоушицького районного суду Хмельницької області згідно із ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 08 грудня 2020 року надійшли матеріали вказаної скарги.

Представник скаржника просить слідчого суддю скасувати постанову слідчого СВ Віньковецького ВП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 від 22 червня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000262 від 11 жовтня 2017 року за фактом спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21 липня 2017 року біля 05 год. 30 хв., на вулиці Комсомольська села Слобідка-Охрімовецька, Віньковецького району, ОСОБА_7 навмисно наніс ОСОБА_3 побої, в результаті чого йому були заподіяні легкі тілесні ушкодження. 11 жовтня 2017 року відомості про скоєння ОСОБА_7 відносно ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України були внесенні до ЄРДР. При цьому ж ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження братам ОСОБА_3 - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Вказаною постановою слідчого було закрито кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Постанову слідчого вважає незаконною, у зв`язку з тим, що слідчим до уваги були прийняті лише покази ОСОБА_7 , а покази ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9 ним до уваги прийняті не були, будь-яка правова оцінка цим показам не була надана. Також слідчим не були прийняті до уваги обставини отримання ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, зазначені в протоколах слідчих експериментів з вищеназваними особами.

Послався на висновок судово-медичної експертизи, згідно із якою ОСОБА_3 міг отримати тілесні ушкодження за обставин, на які він вказав на допиті та в ході слідчого експерименту, зокрема і в результаті нанесення йому ударів металевим гайковим ключем. Тому, вважає, що досудове розслідування проведено не повно та упереджено.

Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав. Окрім того, висловив доповнення до викладених в скарзі обставин. Так, 11 жовтня 2017 року було відкрито кримінальне провадження по факту нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вважає, що досудове розслідування відносно ОСОБА_10 штучно затягувалося. Постанова слідчого від 22 червня 2020 року про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам ст.110 КПК України. Діяльність слідчих та прокурора здійснювалась з істотними порушеннями, відтак з недотриманням норм КПК України та порушенням прав скаржника. Вказав, що постанови про закриття кримінального провадження неодноразово скасовувалися. Звернув увагу на те, що під час досудового розслідування не було проведено ряд необхідних слідчих дій, не допитано свідків правопорушення, тому враховуючи численні порушення під час досудового розслідування постанова про закриття кримінального провадження повинна бути скасована.

Представник скаржника адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 повністю підтримав.

Слідчий ОСОБА_6 в судовому зсіданні проти скарги повністю заперечив вказавши, що постанова 22 червня 2020 року є обґрунтованою та скасуванню не підлягає, а посилання скаржника є надуманими, всі необхідні дії ним проведенні, вказівки виконанні.

Прокурор проти задоволення скарги заперечила.

Заслухавши учасників судового засідання, перевіривши матеріали скарги та наданого кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Пунктом 3 частини 1 ст.303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні, зокрема, можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Із копії постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 22 червня 2020 року вбачається, що 11 жовтня 2017 року до ЄРДР були внесені відомості за №0000262 по факту нанесення ОСОБА_7 21 липня 2017 року тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , за ч.1 ст.125 КК України.

Окрім того, досудовим слідством було встановлено, що факт нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 перебувають і зв`язку із безпосередніми подіями, які відбувались 21 липня 2017 року. А саме, 21 липня 2017 року до ЄРДР були внесені відомості за №0000184 по факту нанесення факту спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , дії яких кваліфіковано за ч.2 ст.121 КК України.

Отже, обставини, які підлягають доведенню органом досудового розслідування, мають значення для вказаних кримінальних проваджень, тому зібрані докази під час проведення одного провадження мають значення для іншого.

Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Із змісту постанови слідчого від 22 червня 2020 року встановлено, що перед тим, як слідчий дійшов до висновку про закриття провадження ним були досліджені та взяті до уваги покази ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , висновки судово-медичних експертиз.

Відповідно до ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Із змісту мотивувальної частини постанови встановлено, що на підставі проведеного досудового розслідування слідчий дійшов до висновку про те, що слідством здобуто достатньо доказів для закриття кримінальною провадження у зв`язку із встановленням відсутності в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, оскільки дії ОСОБА_7 були вимушені заподіянням шкоди з метою усунення небезпеки, яка не могла бути усунена іншим шляхом і в даному випадку менш значною, ніж шкода, яку він намагався відвернути, а саме отримати тяжкі тілесні ушкодження.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності (ст.ст.9, 283, 284 КПК України).
Згідно із ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Згідно із роз`ясненням, викладеним у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про необхідну оборону» від 26 квітня 2002 року № 1, відповідно до яких стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну. Перехід використовуваних при нападі знарядь або інших предметів від нападника до особи, яка захищається, не завжди свідчить про закінчення посягання.
При розгляді справ даної категорії суди повинні з`ясовувати, чи мала особа, яка захищалася, реальну можливість ефективно відбити суспільно небезпечне посягання іншими засобами із заподіянням нападникові шкоди, необхідної і достатньої в конкретній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.
Так, перевіривши законність прийнятої слідчим постанови слідчий суддя дійшов до висновку про те, що у постанові проаналізовано зібрані під час досудового розслідування докази в їх сукупності та взаємозв`язку, здійснено детальний виклад обставин, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття. Відтак постанова слідчого є мотивованою та законною.
Із долученої до матеріалів скарги ухвали слідчого судді від 07 березня 2019 року вбачається, що слідчого та прокурора зобов`язали здійснювати слідство та процесуальні в розумні строки.
Згідно із письмовими вказівками від 30 березня 2020 року слідчим управлінням було надано оцінку роботи слідчого відділу Віньковецького ВП та безпосередньо надано слідчому вказівки.
На думку слідчого судді, вказані докази підкреслюють рівень роботи органу досудового розслідування, як не високий, однак вони не спростовують обставин, що встановлені під час досудового розслідування та висновку слідчого щодо закриття кримінального провадження.
Відповідно дост.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарг.
Враховуючи те, що в ході розгляду скарги не знайшли підтвердження факти порушення слідчим вимог КПК України при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження, скарга задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.214, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:
У задоволенні скарги представника потерпілого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Віньковецького ВП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 від 22 червня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000262 від 11 жовтня 2017 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали проголошений о 15 год. 00 хв. 28 січня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1