Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/604/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2020 року. м. Кропивницький
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.06.2020 року, якою
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
інші учасники судового розгляду:
прокурор ОСОБА_7 ,
захисник-адвокат ОСОБА_8
обвинувачений ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.06.2020 року продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 днів, тобто до 21.08.2020 року. У задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на домашній арешт відмовлено. Визначено ОСОБА_6 розмір застави у 28 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 58856 грн.
Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції зазначив про те, що ОСОБА_6 обвинувачується в скоєнні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, поєднаної з проникненням у інше приміщення, тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
Судом встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки за вчинення інкримінованого злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років. Обвинувачений утриманців та постійного місця роботи не має, відсутнє зареєстроване місце проживання та не встановлено наявність паспорту. Відсутність міцності соціальних зв`язків є ризиком його зникнення у разі перебування на волі.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.06.2020 року, оскільки вважає її незаконною, такою, що винесена з порушенням права на захист та пункту 1,3 ст. 5 Конвенції.
Зазначає, що не був належно повідомлений про заміну складу суду.
Клопотання подане прокурором про продовження запобіжного заходу було подане з порушенням права на захист та ст.. 184 КПК України, оскільки прокурор відмовився надати копії клопотання за три години до судового розгляду та позбавив можливості обвинуваченого спростувати припущення прокурора.
Вважає, що прокурор не надав жодних доказів існування ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України, а послався тільки на свої припущення.
Жоден свідок і потерпілий не є очевидцями злочину та не вказують, що саме обвинувачений вчинив даний злочин. Твердження прокурора про те, що обвинувачений неодноразово судимий вважає недопустимим доказом.
Вказує на тиск з боку прокурорів, примушують визнати вину за вчинені злочини.

Заслухавши доповідача, в дебатах обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_8 , які просили подану апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду скасувати; думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, зваживши доводи скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу, так само як і для його продовження, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Розглядаючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд, за клопотанням учасників судового провадження, має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Перевіривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 в частині продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, а тому, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, обставини з якими закон пов`язує можливість, як застосування, так і продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в тому числі наявність ризиків, які давали суду достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.
З огляду на це, посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на те, що ухвала суду про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є незаконною, не обґрунтованою з наведених в апеляційній скарзі підстав, не можуть бути визнані безумовними підставами для скасування ухвали Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.06. 2020 року.
При цьому, незважаючи на доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 тривалий час знаходиться під вартою, колегія суддів не може погодитися з тим, що обвинувачений утримується під вартою без достатніх на те підстав або без вмотивованого рішення суду, з огляду на таке.
У рішеннях Європейського суду з прав людини, в тому числі тих, на які посилається апелянт, зазначається не лише про те, що ризик переховування обвинуваченого від правосуддя, не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку, а й про те, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції, враховуючи конкретні обставини даної судової справи, цілком правомірно виходив з того, що до теперішнього часу продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим визнав за необхідне продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Наведені в апеляційній скарзі дані про особу обвинуваченого, самі по собі не дозволяють зробити висновок про те, що можливість уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, може бути досягнута шляхом застосування до нього іншого, більш м`якого запобіжного заходу, зокрема цілодобового домашнього арешту.
Отже, за висновком колегії суддів, приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження цього запобіжного заходу, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, дані про його особу, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та прийняв відповідне судове рішення, яке не суперечить вимогам закону та загальним засадам кримінального провадження.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 в поданій апеляційній скарзі, що останній не був попереджений про зміну складу суду є безпідставним, оскільки з диску аудіофіксації судового засідання від 23.06.2020 року вбачається, що головуючий суддя ОСОБА_1 на початку судового засідання оголосив про заміну складу суду та розгляду кримінального провадження спочатку у зв`язку з хворобою головуючого ОСОБА_9 . Обвинувачені не заперечували проти розгляду судового засідання в даному складі, відводи головуючому судді не заявляли.
У зв`язку з вищенаведеним, приймаючи до уваги відсутність будь-яких порушень норм КПК України з боку суду першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, та задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 376 ч.2, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.06.2020 року, якою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк тримання під вартою на 60 днів без зміни.
Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( підписи )
Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2