ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/3443/19 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1439/20 Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 09 грудня 2019 року у відношенні ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Таранівка Зміївського району Харківської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

1) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 28.12.2009 за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі; звільнений на підставі постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.09.2011 на підставі п. "а" ст. 3 Закону України "Про амністію" від 08.07.2011;

2) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 30.05.2014 за ч. 3 ст. 185 КК України, на підстав ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

3) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 20.11.2019 за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання, до покарання, призначеного за даним вироком, приєднано частину невідбутого покарання за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 20.11.2019 за ч. 3 ст. 185 КК України, визначено остаточне покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.
Початком відбування покарнаня ОСОБА_7 вважається 09.12.2019, зараховано строк попереднього ув`язнення з 20.11.2019 до 08.12.2019 у кримінальному провадженні № 0000860, відповідно до ч. 4 ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Продовжено обраний стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" до набрання вироком законної сили.
Згідно вироку ОСОБА_7 на початку листопада 2019 року, близько 18.00 год., перебував за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою реалізації якого протиправно проник на неогороджену територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де через незачинені двері проник до приміщення сараю, та скориставшись тим, що його дії ніким помічені не будуть, з корисливих мотивів, таємно, повторно, протиправно, з метою наживи, викрав велосипед ТМ «АИСТ», бувший у вжитку, в справному стані, на якому відсутнє заднє колесо, вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи №3854/19 від 20.11.2019 - 1349,50 грн.; пральну машину ТМ «ОКА-7», бувшу у вжитку, в робочому стані, вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи №3854/19 від 20.11.2019 - 650,00 грн., що належать ОСОБА_8 .
Викраденим майном ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потеріплому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму у розмірі 1999 грн 50 коп.
Не погоджуючись з вироком суду, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить врахувати, що має матір 1936 року народження, яка має проблеми з серцем, а обвинувачений є єдиним годувальником, зазначає, що має проблеми з зором з дитинства. Одночасно ОСОБА_7 вказує, що фактичних обставин не спростовує, вину визнає, кається, з вироком згоден повністю.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження щодо поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.

Висновки суду відносно фактичних обставин справи, винності обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення в апеляційній скарзі не заперечуються, у зв`язку із чим апеляційний суд, враховуючи вимоги ч.1 ст. 404 КК України не переглядає рішення суду першої інстанції в цій частині. Фактично обвинувачений просить пом`якшити йому покарання з наведених вище підстав.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення корисливого злочину, не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується задовільно. Обставинами, що пом`якшують покарання судом визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено. Разом з тим, колегія суддів приймає до уваги, що будучи обвинуваченим в одному кримінальному провадженні за вчинення корисливого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 вчинив новий корисливий злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України. Обвинувачений раніше притягався до кримінальної відповідальності, але звільнявся від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію» від 08.07.2011 року, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на один рік. Призначене судом покарання за ч. 3 ст. 185 КК України є мінімальним, враховуючи межі санкції цієї статті. Крім того, остаточне покарання, призначене судом на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, не є надмірно суворим, враховуючи дані про особу обвинуваченого.
Відповідно роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Обставини, на які посилається ОСОБА_7 в апеляційній скарзі щодо наявності в нього матері пенсійного віку, яка має захворювання та проблем із зором у самого обвинуваченого, в даному випадку не є безумовними підставами для пом`якшення ОСОБА_7 покарання. На переконання апеляційного суду лише шляхом ізоляції від суспільства на строк, визначений судом першої інстанції, можливо досягти мети кримінального покарання.
Отже, апеляційне прохання обвинуваченого про пом`якшення призначеного покарання належить вважати безпідставним, оскільки воно має суто суб`єктивний характер, тобто наведені ним доводи не можуть вважатися достатніми підставами для будь-якого пом`якшення покарання за злочин, вчинений обвинуваченим. З огляду на викладене, при апеляційному перегляді кримінального провадження не встановлено підстав для застосування норм ст.ст.75, 69 КК України. З урахуванням зазначених обставин, даних про особу обвинуваченого призначене судом першої інстанції покарання у той спосіб, як це зазначено у вироку, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому відповідає вимогам ст.ст. 50 та 65 КК України, оскільки за своїм видом і розміром є справедливим, через що підстав для зміни вироку за доводами обвинуваченого колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст.405,407, 408 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 09 грудня 2019 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка тримається під вартою, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий

Судді: