Справа № 361/1220/18
Провадження № 1-в/361/256/20
У Х В А Л А
17 серпня 2020 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари подання начальника Броварського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 №2617-VІІІ відносно,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Калинівка Броварського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 28.03.2018 за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, -

в с т а н о в и в:
До Броварського міськрайонного суду Київської області надійшло подання начальника Броварського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідності до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 №2617-VІІІ.
Зі змісту клопотання (подання) вбачається, що вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 28.03.2018 ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до двох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на один рік, з покладенням на нього обов`язків зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.
Прокурор та представник відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду даного клопотання.
Засуджений ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явився.
Відповідно до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.
Відповідно до положень частини 1 статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VII до ч. 1 ст. 309 КК України внесено зміни, а саме санкцією статті передбачене покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.
Частиною 2 ст. 4 КК України встановлено, що злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
Частиною 1 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Частиною 3 зазначеної статті визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію в часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Частиною 3 ст. 74 КК України визначено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.
Підсумовуючи вище наведене, суд зазначає, що положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VII, який набрав законної сили 01.07.2020, мають зворотню дію в часі в частині санкції ч. 1 ст. 309 КК України, з якої виключено такий вид покарання як позбавлення волі, а визначено найбільш суворе покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років, однак вироком суду до засудженого застосоване положення ст. 75 КК України та звільнено від відбування покарання з випробуванням, тобто фактично призначене покарання у виді позбавлення волі засудженим не відбуте, тому вирішення питання щодо приведення вироку суду від 28.03.2018 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VII є недоцільним. Оскільки до засудженого застосовано положення ст. 75 КК України, ним не відбуто жодного дня призначеного покарання, застосування положень ч. 3 ст. 74 та ч. 1 ст. 72 КК України та зарахування відбутої частини покарання є неможливим. Крім того будь-яких негативних наслідків для засудженого не настає, оскільки у випадку виконання ним покладених на нього обов`язків та не вчинення нового злочину після закінчення іспитового строку засуджений звільняється судом від призначеного йому покарання, в той час як у разі скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання, суд може вирішити зазначене питання про приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018.
Керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 72, 74, 75, 78 КК України, суд, -
у х в а л и в:
Подання про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 №2617-VІІІ відносно відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Калинівка Броварського району Київської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - залишити без задоволення.
Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1