Справа № 203/4459/20
Провадження № 1-кп/0203/955/2020
У Х В А Л А
іменем України
10.12.2020 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
прокурора- ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002007 від 11.11.2020 року відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
в с т а н о в и в:
В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться вищевказаний обвинувальний акт.
У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що на теперішній час не зникли ризики, зазначені п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, які існували на час обрання останньому міри запобіжного заходу, а саме ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання до 6 років позбавлення волі, неодружений, на утриманні дітей немає, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. Таким чином, є неспростовні підстави вважати, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, обвинувачений може вчиняти інші кримінальні правопорушення, в тому числі з метою заробітку.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою. Крім того, адвокат надала суду позитивну характеристику з місяця мешкання обвинуваченого та довідку про склад сім`ї, просила змінити запобіжний захід підзахисному на більш м`який, а саме цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю.
Обвинувачений підтримав думку свого захисника та також просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Вислухавши думку учасників провадження, та ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , при цьому виходить із наступних причин.
Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання до шести років позбавлення волі, судове дослідження доказів по справі не проведене, тому є підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений зможе переховуватися від суду із метою уникнення відповідальності.
Ризик, передбачений ч.1 п.5 ст.177 КПК України суд вважає доведеним, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого корисного злочину, а також не має офіційного працевлаштування та джерела доходу, тому перебуваючи на волі обвинувачений може вчиняти інші кримінальні правопорушення з метою особистого збагачення та забезпечення своєї сім`ї.
Окрім того, суд враховує обставини, визначені статтею 178 КПК України, зокрема тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачуються.
Також, суд враховує підстави за яких обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і які наразі не втратили своєї актуальності.
Також, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ "Летельє проти Франції", суд вважає обґрунтованим клопотання прокурора про необхідність продовження щодо обвинуваченого виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.
Підстав для задоволення клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, суд не знаходить, тому в задоволенні відповідного клопотання відмовляє.
З урахуванням вищенаведеного, суд вважає недоцільним застосування більш м`якого запобіжного заходу та вважає за необхідним продовжити строк тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 314-316 КПК України, -
п о с т а н о в и в:
У клопотанні адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю - відмовити.
Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 07 лютого 2021 року включно.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя
Кіровського районного суду
м. Дніпропетровська ОСОБА_1