УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання у кримінальному провадженні № 120 201 000 000 011 06 від 14.12.2020 за ч. 1 ст. 286 КК України про накладення арешту,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва звернулася прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 з клопотанням про накладення у кримінальному провадженні № 120 201 000 000 011 06 від 14.12.2020 арешту на майно, яке належить гр. ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що 13.12.2020 ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Lexus RX 450», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проспекту Лобановського за сторони Севастопольської площі в напрямку вул. Кривоноса у м. Києві, здійснила маневр поворот ліворуч, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Citroen C3», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Внаслідок зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Citroen C3» ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження.

Під час огляду місця події 14.12.2020 слідчим вилучено автомобіль «Lexus RX 450», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та поміщено до спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 зазначений вище автомобіль належить на праві власності ОСОБА_5 .

Постановою слідчого СУ ГУ НП у м. Києві від 14.12.2020 вказаний автомобіль на підставі ст. 98 КПК України визнано речовим доказом.

У зв`язку з викладеним прокурор просила накласти арешт на вказаний автомобіль з метою забезпечення його збереження.

Прокурор звернулася до суду з клопотанням про розгляд клопотання за її відсутності.

Представник власника майна заперечував проти задоволення клопотання пркоурора в частині заборони користування.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК тимчасово вилученим майном серед іншого може бути предмет кримінального правопорушення.

Частиною 2 статті 168 КПК визначено, що тимчасове вилучення майна, зокрема може здійснюватися під час огляду.

Статтею 131 КПК арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.
Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими прокурором матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається, серед іншого, з метою збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Прокурором та матеріалами клопотання доведено, що вилучене майно, на яке ініційоване накладення арешту, може містити на собі інформацію про обставини вчинення кримінального правопорушення
Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного у клопотанні майна, оскільки вказане майно містить на собі інформацію щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
Клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 120 201 000 000 011 06 від 14.12.2020 за ч. 1 ст. 286 КК України арешт на вилучений 14.12.2020 у ході огляду автомобіль «Lexus RX 450», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1